ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6033/25	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» (51111, Дніпропетровська область, Самарівський район, с. Чернеччина, вул. Аграрна, буд. 18, код ЄДРПОУ 45585806) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» (51100, Дніпропетровська область, Самарівський район, с. Котовка, вул. Центральна, буд. 35, код ЄДРПОУ 44720170) 
про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків у сумі 318 726,80 гривень

Суддя Дичко В.О.
Секретар судового засідання Пилипенко В.Р.

Представники:
від позивача: Базюкевич Є.В., адвокат (ордер серії АЕ № 1430901 від 23.10.2025)
від відповідача: Бобиль В.В., адвокат (ордер серії АЕ № 1440558 від 03.11.2025)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» про зобов`язання припинити використання і не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 1222387200:01:001:0182 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» збитки в сумі 318 726,80 грн, у тому числі реальні збитки в сумі 71 610,08 грн та упущену вигоду в сумі 247 116,72 гривень.
Судові витрати просить покласти на відповідача.
В обґрунтування позову зазначає, що позивач є користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 1222387200:01:001:0182 на підставі договору оренди землі № 14 від 10.02.2025, однак Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» пошкодило посіви соняшника на орендованій Товариством з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» земельній ділянці та засіяло вказану земельну ділянку іншою сільськогосподарською культурою (амарантом).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 904/6033/25 та призначено підготовче засідання на 18.11.2025 о 12:00 год.
06 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 
14 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла відповідь на відзив.
У підготовчому засіданні 18.11.2025 оголошено перерву до 09.12.2025 о 12:00 год.
18 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» надійшло клопотання, в якому просить суд долучити до справи лист Чернеччинської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області № 469 від 18.11.2025 року.
19 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» надійшло заперечення на відповідь на відзив.
Також 19.11.2025 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшло клопотання, в якому просить долучити до справи лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» від 10.11.2025 на адресу Чернеччинської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області, а також додатки до листа Чернеччинської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області № 469 від 18.11.2025 (акти обстеження від 23.06.2025 та 11.07.2025 року).
20 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшло клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи акт обстеження від 07.07.2025, що є додатком до листа Чернеччинської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області № 469 від 18.11.2025 року.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 за усним клопотанням представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» поновлено строк для подання письмових доказів, задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» від 18.11.2025, 19.11.2025, 20.11.2025 та долучено до матеріалів справи № 904/6033/25 письмові докази, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» до суду 18.11.2025, 19.11.2025 та 20.11.2025 року. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження у справі № 904/6033/25 та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 08.01.2026 о 12:30год.
Судове засідання, що призначено на 08.01.2026 о 12:30 год, не відбулось у зв`язку з тим, що 08.01.2026 у період з 09:00 год до 17:05 год був відсутній Інтернет-зв`язок, спричинений відсутністю живлення обладнання постачальника послуги Інтернет-зв`язку, що унеможливило використання хмарних сервісів для аудіо- та відеофіксації судових засідань. Зазначене підтверджується актом Господарського суду Дніпропетровської області № 1/26, долученим до матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2026 призначено судове засідання у справі № 904/6033/25 на 29.01.2026 об 11:30 год.
У судовому засіданні 29.01.2026 заслухано вступні слова представників сторін, присутніх у залі суду, та оголошено перерву до 12.03.2026 о 10:00 год.
У судовому засіданні 12.03.2026 представник позивача, присутній у залі суду, підтримав позов та просив його задовольнити. 
Представник відповідача, присутній 12.03.2026 у залі суду, заперечував проти позовної заяви та просив відмовити в її задоволенні.
Ураховуючи предмет та підстави позову в даній справі, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.
У порядку абз. 1 ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 12.03.2026 проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. 
Дослідивши подані документи, заслухавши пояснення представників сторін, усебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування в даній справі є обставини укладення договору оренди землі, строк договору, умови передачі та використання земельної ділянки, наявність/відсутність підстав для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і стягнення збитків (реальних збитків та упущеної вигоди).
10 лютого 2025 року між ОСОБА_3 (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» (далі - орендар) укладено договір оренди землі № 14 (а.с. 151-153, далі - Договір).
Згідно з пунктом 1.1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер 1222387200:01:001:0182, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка знаходиться на території Чернеччинської сільської ради, Самарівського району (раніше - Магдалинівський), Дніпропетровської області.
Відповідно до пункту 2.1 Договору згідно цього Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,3090 га, у тому числі 5,3090 га ріллі.
Відповідно до пункту 2.2 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання Договору становить 194 603,02 гривень (сто дев`яносто чотири тисячі шістсот три гривні 02 коп.).
Згідно з пунктом 2.3 Договору цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до пункту 2.4 Договору на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, а також будь-які об`єкти інфраструктури.
Згідно з пунктом 2.5 Договору земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.
Відповідно до пункту 2.6 Договору інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, відсутні.
Згідно з пунктом 3.1 Договору Договір укладено строком на 10 років.
Відповідно до пункту 5.1 Договору земельна ділянка передається в оренду (мета використання): для вирощування сільськогосподарської продукції.
Згідно з пунктом 5.3 Договору умови збереження стану об`єкта оренди: використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення, ефективне використання землі, недопущення погіршення екологічного стану, збереження і підвищення родючості ґрунту, додержання державних стандартів, норм і правил. Сторони домовились, що у разі необхідності з метою зручності обробки орендарем земельних ділянок, які знаходяться в загальному масиві, об`єкт оренди (орендована земельна ділянка) за цим Договором може тимчасово обмінюватись на інший об`єкт оренди (орендовану земельну ділянку), іншу земельну ділянку третіх осіб без додаткового погодження з орендодавцем. При цьому такий обмін здійснюється без права власності орендодавця на об`єкт оренди за цим Договором, а всі права та обов`язки сторін цього Договору залишаються незмінними.
Згідно з пунктом 6.3 Договору земельна ділянка вважається переданою від орендодавця орендареві в момент державної реєстрації права оренди в порядку, встановленому законодавством.
На підставі пункту 6.4 Договору орендар встановлює межі земельної ділянки самостійно (у разі потреби) відповідно до даних про розташування земельної ділянки, що містяться у Державному земельному кадастрі.
Згідно з пунктом 8.1 Договору орендодавець гарантує, що на момент укладення цього Договору земельна ділянка в спорі, під арештом чи забороною не перебуває. На орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб, зокрема земельна ділянка не перебуває в оренді у третіх осіб (в тому числі укладених орендодавцем з відкладальною або скасувальною умовами).
Відповідно до пункту 8.3 Договору передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) на цю ділянку. 
Згідно з пунктом 12.1 Договору цей Договір набирає чинності після підписання сторонами. Строк права оренди за цим Договором починає відлік з моменту державної реєстрації цього права.
10 лютого 2025 року між ОСОБА_3 (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» (далі - орендар) складено акт прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 10 лютого № 14 (а.с. 153, далі - Акт).
Відповідно до пункту 1 Акта на підставі договору оренди № 14 від 10 лютого 2025 р. між орендодавцем і орендарем (далі - Договір) орендодавець передає земельну ділянку, кадастровий № 1222387200:01:001:0182, площею 5,3090 га, розташовану Чернеччинської сільської ради, Самарівського району (раніше - Магдалинівський), Дніпропетровської області, а орендар приймає вищевказану земельну ділянку в оренду.
Згідно з пунктом 2 Акта земельна ділянка знаходиться в наступному стані:
земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.
Відповідно до пункту 3 Акта на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, а також будь-які об`єкти інфраструктури.
Згідно з пунктом 4 Акта акт прийому-передачі земельної ділянки є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до витягу № 419293003 від 24.03.2025 (а.с. 154) з Державного реєстру речових прав за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» 19.03.2025 зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 5,3095 га з кадастровим номером 1222387200:01:001:0182 (номер запису про інше речове право: 59141724).
Позивач зазначає, що вказана земельна ділянка навесні 2025 року оброблена, підготовлена та засіяна соняшником. Після цього керівництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» декілька разів в усній формі висловлювало незгоду з обробленням і засіванням земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля». Відповідач листом №06/05 від 20.05.2025 (а.с. 20) повідомляє, що земельна ділянка 1222387200:01:001:0182 знаходиться у законному використанні Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» на підставі діючого договору з попереднім орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ДВІПА». Зазначений лист містить підпис виконавчого директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» та печатку вказаного товариства.
Позивач наполягає на безпідставності претензій відповідача, оскільки згідно з резолютивною частиною рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 у справі № 179/1132/24 (а.с. 23-28), яке набрало законної сили 24.12.2024, розірвано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1222387200:01:001:0182 від 31 січня 2005 року № 5, укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДВІПА» (а.с. 81-84).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» вважає, що якщо Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ДВІПА» договір суборенди земельної ділянки, то такий договір втратив чинність разом з основним договором 24.12.2024 - дати набрання законної сили рішенням суду у справі № 179/1132/24.
За актом обстеження від 23.06.2025 земельної ділянки, кадастровий номер 1222387200:01:001:0182, яка знаходиться в оренді ТОВ «Ниви Приорілля», площею 5,3095 га, згідно договору оренди від 10.02.2025 (а.с. 29, 208), складеним комісією Чернеччинської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області на звернення керівника позивача, за результатами огляду земельної ділянки було встановлено значні пошкодження посівів (приблизно 90% сходів) всієї площі, виявлено залишки рослин соняху, які пошкоджені внаслідок дії невстановленим механічним агрегатом (орієнтовно прополювальним культиватором).
07 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» повторно звернулось до Чернеччинської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області з листом № 10-2025 від 07.07.2025 «Про огляд незаконно здійснених посівів» (а.с. 30) із проханням провести огляд земельної ділянки з кадастровим номером 1222387200:01:001:0182 спеціальною комісією ОТГ, скласти відповідний акт і надати копії акта та інших документів, що стосуються результатів огляду.
За актом обстеження від 11.07.2025 земельної ділянки, кадастровий номер 1222387200:01:001:0182, яка знаходиться в оренді ТОВ «Ниви Приорілля», площею 5,3095 га, згідно договору оренди від 10.02.2025 (а.с. 31, 209), складеним комісією Чернеччинської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області, в результаті обстеження зазначеної земельної ділянки та вивчення наданих письмових, фото- і відеоматеріалів було встановлено наступне: на земельній ділянці залишилися рештки посівів соняшника (близько 7-8%), які були частково перекультивовані невідомим механічним агрегатом. Культивація земельної ділянки була зафіксована свідком фото- та відеозйомкою, де було чітко видно гр. ОСОБА_1 та механізатора, який керував с.-г. технікою.
Позивач указує, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» звертався до поліції із заявами про відкриття кримінального провадження щодо знищення посівів, самовільного захоплення земельної ділянки та засівання її відповідачем іншою культурою - амарантом. Також поліція викликалась на місце події для реагування на правопорушення. Поліцією при перевірці звернень позивача здійснена фіксація фактів знищення посівів, засівання земельної ділянки іншою культурою, опитані учасники події (а.с. 34-75, 91-100).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» зазначає, що необізнаність Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» чи його посадових осіб про відсутність прав на земельну ділянку не звільняє відповідача від відповідальності. 
Позивач зауважує, що між сторонами неодноразово відбувались зустрічі в Чернеччинській сільській раді Самарівського району Дніпропетровської області з приводу земельної ділянки з кадастровим номером 1222387200:01:001:0182.
Отже, наявні факти заподіяння Товариством з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» шкоди - знищення посівів, протиправність і вина відповідача в такому знищенні, причинно-наслідковий зв`язок між діями Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» та шкодою.
Протиправні дії відповідача потягли за собою як реальні збитки у виді витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» на передпосівну підготовку, культивацію і посів поля, внесення добрив, закупівлю посівного матеріалу, добрив, а також упущену вигоду позивача від неотримання майбутнього врожаю. Така упущена вигода ґрунтується на даних Державної служби статистики України: статистичної інформації про середню врожайність соняшника у 2024році та середню ціну насіння соняшнику у 2025 році (а.с. 148-149).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» надало бухгалтерську довідку щодо витрат на підготовку, обробку та посів соняшника (а.с. 109-110), на підставі якої собівартість незавершеного виробництва на площі пошкоджених посівів соняшника становить 71 610,08 грн, що підтверджується договорами, актами виконаних робіт, первинними бухгалтерськими документами та даними оборотно-сальдових відомостей (а.с. 118-144).
Також позивач здійснив розрахунок упущеної вигоди (недоотриманого врожаю) в сумі 247 116,72 грн (а.с. 5).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» з листом від 14.08.2025 про усунення перешкод і сплату збитків (а.с. 101), у якому з метою досудового врегулювання спору пропонувало не чинити перешкоди у використанні ТОВ «Ниви Приорілля» земельної ділянки з кадастровим номером 1222387200:01:001:0182, протягом 7 днів компенсувати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» збитки, спричинені пошкодженням посівів соняшника, в сумі 71 610,37 грн, а також упущену вигоду в сумі 562 754 гривень. Зазначені суми вказані станом на 23.06.2025 і можуть бути збільшені в разі зміни складових розрахунку. У разі відмови виконати вищевказані вимоги буде ініційовано судове провадження з усунення перешкод у використанні земельної ділянки та стягнення збитків, що потягне додаткові витрати на судовий збір, судові експертизи, витрати на правову допомогу в загальній сумі до 150 тис. гривень. Зазначений лист надіслано 19.08.2025 засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача (а.с. 102) та 20.08.2025 на адресу його електронної пошти (а.с. 103).
Відповідь на вказаний лист надана Товариством з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» за № 10/08 від 25.08.2025 за підписом виконавчого директора ОСОБА_1. та печаткою відповідача (а.с. 105). У відповіді зазначено, що до листа від 14.08.2025, який надійшов на електронну адресу 20.08.2025, не додано додаток з розрахунком збитків, які були заявлені до компенсування. 
27 серпня 2025 року позивач повторно звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» з листом про усунення перешкод і сплату збитків (а.с. 106), у якому з метою досудового врегулювання спору пропонував не чинити перешкоди у використанні ТОВ «Ниви Приорілля» земельної ділянки з кадастровим номером 1222387200:01:001:0182, протягом 7 днів з дня отримання цієї вимоги компенсувати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» збитки, спричинені пошкодженням посівів соняшника, в сумі 71 610,37 грн, а також упущену вигоду в сумі 562 754 гривень. Зазначені суми вказані станом на 23.06.2025 і можуть бути збільшені в разі зміни складових розрахунку. У разі відмови виконати вищевказані вимоги буде ініційовано судове провадження з усунення перешкод у використанні земельної ділянки та стягнення збитків, що потягне додаткові витрати на судовий збір, судові експертизи, витрати на правову допомогу в загальній сумі до 150 тис. гривень. До листа долучено розрахунок збитків (а.с. 107). Зазначений лист 27.08.2025 надіслано на адресу електронної пошти відповідача (а.с. 108). Відповідь на вказаний лист не надходила.
Позивач стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 1222387200:01:001:0182 не усунуло, реальні збитки в сумі 71 610,08 грн та упущену вигоду в сумі 247 116,72 грн не відшкодувало, що стало причиною виникнення спору та звернення з позовом до господарського суду.
Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» є неналежним відповідачем, оскільки  ОСОБА_1 звільнений з 15.04.2025 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» за його заявою (а.с. 177) рішенням учасника «Ахімса Україна» № 3 від 15.04.2025 (а.с. 181), з 16.04.2025 призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» Танцюру Михайла Юрійовича. Відповідні зміни 17.04.2025 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 180).
На підставі наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» № 3 від 16.04.2025 «Про призначення директора» (а.с. 178) Танцюра Михайло Юрійович приступив до обов`язків директора товариства з 16.04.2025 згідно зі штатним розкладом 
Таким чином, у червні-липні 2025 року, коли відбулось перекультивування посівів Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля», ОСОБА_1 уже не був працівником відповідача.
Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» звертає увагу, що при здійсненні розрахунку упущеної вигоди позивач керувався даними щодо статистичної інформації про середню врожайність соняшника за 2024 рік по Самарівському району Дніпропетровської області та середню ціну насіння соняшнику у 2025 році по Дніпропетровській області, проте в листах Державної служби статистики України (а.с. 149-149) указано, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України частина респондентів не подала відповідну статистичну звітність, що унеможливило формування органами державної статистики в повному обсязі об`єктивної статистичної інформації.
Відповідач у відзиві на позовну заяву заявив, що він не чинить перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» в користуванні земельною ділянкою та не сіяв у 2025 році амарант, тому просить відмовити в задоволенні позову.
Позивач не погоджується з доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна». Зазначає, що ОСОБА_1 діяв як виконавчий директор відповідача, що підтверджується листом № 06/05 від 20.05.2025 (а.с. 20, 188-189) та його поясненнями, наданими поліції (а.с. 49, 190).
На думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля», вважати перелічені дії ініціативою особисто громадянина ОСОБА_1 немає жодних підстав, оскільки використання ним фірмового бланка, печатки та електронної адреси Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» свідчить про його достатні повноваження як представника саме юридичної особи-відповідача. Тому позиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна», наведена у відзиві, має бути оцінена критично: відповідач із травня 2025 року брав участь у всіх зустрічах у Чернеччинській сільській раді Самарівського району Дніпропетровської області, здійснював листування та вчиняв всі дії, наведені в позові, саме через громадянина ОСОБА_1 як свого представника. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» жодного разу не спростувало і не заперечило дії ОСОБА_1 від імені вказаного товариства, тому схвалило всі дії представника. 
На думку позивача, перебування ОСОБА_1. на посаді керівника відповідача до 15.04.2025 додатково свідчить, що він не є сторонньою особою, а фактично здійснює повноваження представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» і після звільнення з посади директора, підписуючи всі документи як виконавчий директор.
Відповідач у запереченні на відповідь на відзив зауважує, що в актах обстеження земельної ділянки від 23.06.2025 (а.с. 29) та 11.07.2025 (а.с. 31), складених комісією Чернеччинської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області, не встановлено, що ОСОБА_1. діяв в інтересах чи за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна», як його представник/працівник. У поясненнях поліції ОСОБА_1. також не зазначає, що діяв за дорученням відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» наполягає, що лист № 06/05 від 20.05.2025 підписал саме ОСОБА_1., а не директор відповідача. При цьому відсутність оригіналу вказаного листа не дає можливості Товариству з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» пересвідчитись у достовірності даного документа.
Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:
1) визнання права;
2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке існувало до порушення;
5) примусове виконання обов`язку в натурі;
6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення;
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
На підставі ст. 14 Конституції України, ч.ч. 1, 2 ст. 373 Цивільного кодексу України, ч.ч. 1, 2 ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 
Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом статті 391 Цивільного кодексу України негаторний позов застосовується для захисту від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, а не права володіння (яке належить власнику незалежно від вчинених щодо нього порушень).
Такий правовий висновок викладено в п. 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц.
Згідно зі ст. 395 Цивільного кодексу України речовими правами на чуже майно є:
1) право володіння;
2) право користування (сервітут);
3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис);
4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій).
Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.
Відповідно до ст. 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 «Захист права власності» цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до п.п. «а», «б», «г», «д» ч. 1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право:
- самостійно господарювати на землі;
- власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію;
- на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом;
- користуватися іншими правами, передбаченими законом або договором.
Згідно з ч. 2 ст. 95 Земельного кодексу України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.
Отже, усунення будь-яких порушень прав на землю може вимагати власник земельної ділянки або землекористувач (орендар).
Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.
Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
Аналогічний правовий висновок викладено в п.п. 53-54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17.
Однак матеріали справи № 904/6033/25 не містять на час її розгляду судом доказів учинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 5,3095 га з кадастровим номером 1222387200:01:001:0182 як її власниці ОСОБА_3 , так і орендарю зазначеної земельної ділянки - Товариству з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля», тому відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви в частині усунення перешкод у користуванні зазначеною земельною ділянкою.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:
а) визнання прав;
б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;
в) визнання угоди недійсною;
г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;
ґ) відшкодування заподіяних збитків;
д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно зі ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок:
а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом;
б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання;
в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок;
г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників;
ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;
д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки;
е) використання земельних ділянок для потреб нафтогазової галузі;
є) використання земельних ділянок для потреб надрокористування для геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислової розробки родовищ) загальнодержавного та місцевого значення та (або) видобування корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення та для будівництва і розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.
Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які би він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.
Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача.
Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, тому доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.
Такий правовий висновок викладено в п.п. 6.14-6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18.
Для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Аналогічний правовий висновок викладено в п. 14 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17.
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Необхідно довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли в потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.
Таким чином, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 923/700/17 указано, що на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.
Суб`єктом права вимоги (потерпілим) у зазначеному зобов`язанні може бути будь-яка особа, якій заподіяно шкоду. Носієм обов`язку відшкодувати шкоду, в свою чергу, можуть виступати: безпосередній заподіювач шкоди та інші особи (незавдавачі шкоди), на яких законом покладено обов`язок із відшкодування шкоди.
Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Необхідно довести, що протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.
Згідно з ч. 2 ст. 237 Цивільного кодексу України не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів.
Суд за матеріалами справи № 904/6033/25 установив, що дії з пошкодження посівів соняшника та засівання земельної ділянки з кадастровим номером 1222387200:01:001:0182 іншою сільськогосподарською культурою (амарантом) здійснено ОСОБА_1 .
Матеріалами справи підтверджується, що на дату пошкодження посівів соняшника ОСОБА_1 був звільнений з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» за власним бажанням з 15.04.2025 (а.с. 177, 181).
Крім того, з листа Чернеччинської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області № 469 від 18.11.2025 (а.с. 199) убачається, що ОСОБА_1 не надав жодних документів, з яких можна було би встановити, інтереси якого саме товариства він представляв.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Отже, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену у процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» необхідно відмовити, оскільки позивач не підтвердив належними та допустимими доказами використання саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна», а не ОСОБА_1 , земельної ділянки з кадастровим номером 1222387200:01:001:0182 і заподіяння у зв`язку з цим Товариству з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» збитків (реальних збитків та упущеної вигоди). Це не позбавляє права Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» звернутись у порядку цивільного судочинства до відповідного районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 . 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ниви Приорілля» (51111, Дніпропетровська область, Самарівський район, с. Чернеччина, вул. Аграрна, буд. 18, код ЄДРПОУ 45585806) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахімса Україна» (51100, Дніпропетровська область, Самарівський район, с. Котовка, вул. Центральна, буд. 35, код ЄДРПОУ 44720170) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків у сумі 318 726,80 грн - відмовити.
2. Судові витрати покласти на позивача. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 23.03.2026.

Суддя В.О. Дичко