Номер провадження: 33/813/481/26
Номер справи місцевого суду: 496/6302/25 
Головуючий у першій інстанції Шаньшина М. В. Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Ровенко А.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Полубок Н.А., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Біляївського районного суду Одеської обл. від 13.01.2026відносно:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції від 13.01.2026 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн,з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665,60 грн.
Відповідно до вказаної постанови суду, 06.09.2025 о 12:28 год., Одеська обл., Одеський р-н, с. Троїцьке, вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував не зареєстрованим мопедом «Hondadio», з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, не внятна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проходження такого тесту в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив п.2.5Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі – ПДР).

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник Полубок Н.А. вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною при неповному з`ясуванні всіх обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на такі обставини:
- суд 1-ої інстанції не врахував, що під час складання протоколу поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 його процесуальних прав, зокрема, права на звернення за юридичною допомогою, а також прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що свідчить про грубе порушення права на захист, яке вже виправити не можливо;
- судом не надано оцінку тому, що поліцейськими в порушення вимог закону не проведено ніякого огляду ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутній акт огляду ОСОБА_1 , що спростовує висновки про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння;
- відеозаписом події не підтверджено, що направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, виписувалось ОСОБА_1 о 12.50 год, як зазначено у ньому, та й взагалі не вбачається, що таке направлення виписувалось;
- працівниками поліції не пропонувалось ОСОБА_1 пройти саме медичний огляд, а лише запропонували пройти в медичному закладі огляд за допомогою приладу Драгер, про що також зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, водночас ОСОБА_1 не погодився проходити огляд саме шляхом продуття Драгеру;
- матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі.
Посилаючись на наведені обставини, захисник Полубок Н.А. просить скасувати постанову суду та провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_1 та його захисник Полубок Н.А., будучи належним чином повідомленими не з`явилися, будь-яких клопотань, в тому числі про відкладання розгляду справи, не заявляли.
Враховуючи неявку ОСОБА_1 та його захисника Полубок Н.А. в судове засідання, апеляційний суд, керуючись приписами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за їх відсутності та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.06.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує на те, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №445354 від 06.09.2025 (а.с.1), відповідно до якого 06.09.2025 о 12:28 год., Одеська обл., Одеський р-н, в с. Троїцьке, по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував мопедом «Hondadio», д.н.з. відсутній, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, не внятна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та проходження такого тесту в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив п.2.5 ПДР; 
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 06.09.2025 (а.с. 2), згідно якого у ОСОБА_1 в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, не внятна мова;
- відеозаписами з нагрудної камери відео-реєстратору співробітників поліції (а.с. 6), на яких також зафіксований факт відмови ОСОБА_1 як особи, яка керує вищевказаним транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови місцевого суду, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, на відеозаписах з нагрудної камери відео-реєстратора співробітників поліції зафіксовано, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом з порушенням ПДР, зокрема, без шолома та посвідчення водія, що ОСОБА_1 також не оспорювалось.
Водночас водій ОСОБА_1 заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, та наявності у нього ознак такого стану, пояснивши, що має високий тиск та їде до лікарні, від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі відмовився за відсутності підстав для його проходження (час: 11.39.35,відео 0000000_00000020250906113816_0001).
З огляду на викладене, апеляційним судом не приймається до уваги посилання захисника про те, що працівниками поліції не пропонувалось ОСОБА_1 пройти саме медичний огляд, а лише запропонували пройти в медичному закладі огляд за допомогою приладу «Драгер».
На відео також зафіксовано як поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, не внятна мова, а також те, що за наслідком відмови відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування т.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. 
При цьому, роз`яснення поліцейського ОСОБА_1 були зрозумілі, будь-яких зауважень від нього не надходило. Пізніше відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, апеляційний суд вважає, що зафіксовані на відеозаписі події обставини свідчать про голослівність доводів сторони захисту про те, що поліцейськими в порушення вимог закону не проведено ніякого огляду ОСОБА_1 .
Відсутність в матеріалах справи акту огляду ОСОБА_1 також не спростовує висновки місцевого суду про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння,водночас такі були зазначені поліцейським як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в направленні на медичний огляд водія.
Відповідно до п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, за обставинами даної справи водієві у встановленому законом порядку були повідомлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду, тобто, посадовими особами був дотриманий порядок складення протоколу, встановлений законом. Підстави для зворотних висновків не встановлені. 
Апеляційний суд відхиляє доводи скарги про те, що відеозаписом події не підтверджено, що направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, виписувалось ОСОБА_1 о 12.50 год, як зазначено у ньому, та й взагалі не вбачається, що таке направлення виписувалось, оскільки відповідне направлення наявне в матеріалах справи, водночас, відеофіксація складання такого направлення законом не вимагається.
Також є помилковими доводи сторони захисту про те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, оскільки з відеозапису події вбачається, як поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що його відсторонено від керування т.з. протягом доби, а право керування передається іншому водію (час: 13.19, відео 0000000_00000020250906131620_0008 ).
Водночас, апеляційний суд також зауважує, що відеофіксація відповідної процедури відсторонення водія від керування транспортним засобом чинним законодавством не передбачена. 
Щодо доводів скарги про нероз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав, а саме: права на звернення за юридичною допомогою, а також прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, апеляційний суд їх частково погоджує за відсутності відповідного підтвердження на відеозаписі події, водночас, звертає увагу на те, що у справі наявні пояснення, в яких зазначено, що ОСОБА_1 від надання таких відмовляється згідно ст. 63 Конституції України.
Відмова ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського надати пояснення з приводу обставин правопорушення також зафіксована на відеозаписі події, як і зафіксована відмова від підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення, про що у тексті протоколу наявна відповідна відмітка. 
В цьому контексті, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 не скористався своїм правом на надання пояснень по суті правопорушення, при цьому будь-яких зауважень до протоколу не заносив, як і не зазначав про незаконність дій поліцейських зі складання вказаного протоколу щодо нього.
При цьому, апеляційним судом були здійснені всі необхідні заходи з метою реалізації ОСОБА_1 передбачених ст. 268 КУпАП прав, втім, ОСОБА_1 в судове засідання з розгляду поданої в його інтересах скарги не з`явився, а отже - на власний розсуд розпорядився наданими йому законом правами.
Наведене свідчить, що твердження ОСОБА_1 щодо незаконності дій працівників поліції зі складення протоколу про адміністративне правопорушення, є голослівними, оскільки спростовані наявними в матеріалах справи доказами, при цьому зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у якому викладені дата, час, місце та обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також зазначені ознаки алкогольного сп`яніння і засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, зазначені вище докази, у своїй сукупності, на переконання апеляційного суду, спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Отже, позиція ОСОБА_1 , яка висловлена в апеляційній скарзі, та його процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки суду першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Полубок Н.А. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Полубок Н.А., в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської обл. від 13.01.2026, про накладення стягнення на  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца