ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/1266/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року (суддя Кальник В.В.) в адміністративній справі №160/1266/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.10.2024 року №047350007419 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у кратному розмірі (один місяць служби за три місяці) періоди проходження позивачем військової служби під час мобілізації з 16.07.2014 по 18.09.2014, 16.11.2014 по 04.01.2015, з 04.03.2015 по 14.03.2015, з 26.05.2022 по 25.10.2022, з 04.11.2022 по 18.01.2023, з 15.06.2023 по 09.08.2023, з 26.09.2023 по 03.02.2024, з 06.03.2024 по 17.04.2024, протягом яких він брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 17.10.2024 р., - дати звернення Позивача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що пенсійним органом в порушення норм чинного законодавства не зараховано у кратному розмірі до страхового стажу періоди проходження позивачем військової служби під час мобілізації. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.10.2024 року №047350007419 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у кратному розмірі (один місяць служби за три місяці) періоди проходження позивачем військової служби під час мобілізації з 16.07.2014 по 18.09.2014, 16.11.2014 по 04.01.2015, з 04.03.2015 по 14.03.2015, з 26.05.2022 по 25.10.2022, з 04.11.2022 по 18.01.2023, з 15.06.2023 по 09.08.2023, з 26.09.2023 по 03.02.2024, з 06.03.2024 по 17.04.2024, протягом яких він брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, подану 17.10.2024 року, враховуючи зарахування зазначених періодів, та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вказує, що спірний період не зараховано до страхового стажу оскільки відсутня довідка про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески, форма якої затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04 лютого 2021 року №3-1 "Про затвердження форми довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески та Порядку розрахунку сум грошового забезпечення, якщо документи про його нарахування та про сплачені страхові внески зберігаються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя або знищено". Також суд першої інстанції дійшов хибного висновку що спірний період слід зарахувати до страхового стажу трьох кратному розмірі. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 17.10.2024 року позивач звернувся до відповідача – 2 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надав усі необхідні документи разом з трудовою книжкою на підтвердження страхового стажу, а також довідками про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Повідомленням від 30 жовтня 2024 року №0400-010228-8/216306 відповідач - 2 повідомив позивача про те, що за результатом розгляду його заяви від 17.10.2024 р., про призначення пенсії за віком на пільгових умовах прийнято рішення відповідачем - 1 від 25 жовтня 2024 року №047350007419 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку з відсутністю у позивача 25 років стажу роботи за Списком №1.
При цьому у спірному рішенні вказано, що вік заявника 42 роки 8 місяців, а страховий стаж - 40 років 9 місяців 11 днів, у тому числі пільговий стаж - 21 рік 4 місяці 27 днів.
Позивач не погодився із прийнятим рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який набрав чинності 01 січня 2004 року.
Питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників регулюється статтею 114 Закону № 1058-IV.
Згідно з абзацом першим частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
За положеннями частини третьої цієї статті страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 (далі Постанова №202) був затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Право на пенсію незалежно від віку, відповідно до вказаної постанови, мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). Термін такої роботи має складати не менше 25 років.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною четвертою статті 2 Закону № 2232-ХІІ передбачено види військової служби, а саме, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ), відповідно до статті 1-2 якого військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни.
Статтею 8 Закону Закон № 2011-ХІІ, зокрема передбачено, що час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. 
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ визначено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 8 Закону № 2011-ХІІ, саме Кабінет Міністрів України визначає умови та порядок зарахування часу проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-ХІІ, до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, тому положення наказу Міноборони України від 14.08.2014 № 530 на яке посилається позивач не підлягає застосуванню. 
17.07.1992 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (Постанова № 393).
Відповідно до абз. 1, 6 п.п. "а" п. З Порядку № 393 (в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці – участь у бойових діях у воєнний час, - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції. 
Враховуючи те, що станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії (02.06.2025) діяла нова редакція Порядку № 393. суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для зарахування на пільгових умовах позивачу час проходження служби, протягом якого він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України із розрахунку один місяць служби за три місяці, оскільки такий період враховується тільки для визначення розміру пенсії. 
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, від 11.09.2023 у справі № 480/4827/22, від 07.09.2023 у справі № 560/9478/22, від 15.09.2023 у справі № 380/10714/22, від 031.01.2024 у справі № 480/4941/22, від 10.06.2024 у справі № 260/4588/23 та від 04.07.2024 у справі № 620/4538/23. 
При цьому, положення Наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 "Про затвердження положення про організацію роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей", на які посилається позивач, не застосовуються, з огляду на приписи ч. З ст. 7 КАС України: 
«У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України». 
В даному випадку відповідні положення Наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 суперечать іншому правовому акту, який має вищу юридичну силу, - Порядку № 393. 
Отже підстави для зарахування у кратному розмірі в розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження військової служби в період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської федерації проти України відсутні, а відтак вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. 
Також задоволенню не підлягає позовна вимога щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, подану 17.10.2024 року, враховуючи зарахування зазначених періодів, та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено, оскільки такі вимоги є похідними. 
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 325 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.
У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова