справа № 759/10442/22
головуючий у суді І інстанції  Петренко Н.О.
провадження № 22-ц/824/2734/2026
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України

04 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., 
за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року
у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -
в с т а н о в и в :
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із скаргою, у якій просив суд:
визнати протиправними рішення дії/бездіяльність НБУ щодо відмови забезпечення списання грошових коштів боржника на рахунок ДВС у якості примусового виконання рішення суду у справі №759/10442/22 у ВП НОМЕР_2, НОМЕР_3;
зобов`язати НБУ забезпечити списання грошових коштів боржника на рахунок ДВС у якості примусового виконання рішення суду у справі №759/10442/22 у ВП НОМЕР_2, № НОМЕР_4;
визнати протиправною бездіяльність ДВС (Держвиконавця Кузьмишина Е.М., Керівника Ярушевської І.І., Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) щодо примусового виконання рішення суду у справі №759/10442/22 у ВП НОМЕР_2 щодо розшуку, опису, арешту, продажу належного боржнику іншого майна та активів (на додаток до виявлених належних боржнику грошових коштів) в порядку примусового виконання рішення суду у справі №759/10442/22 у ВП НОМЕР_2, НОМЕР_5;
зобов`язати ДВС (Держвиконавця Кузьмишина Е.М., Керівника Ярушевської І.І. , Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) забезпечити примусове виконання рішення суду у справі №759/10442/22 у ВП НОМЕР_2, НОМЕР_5 щодо розшуку, опису, арешту, продажу належного боржнику іншого майна та активів (на додаток до виявлених належних боржнику грошових коштів) у порядку примусового виконання рішення суду у справі №759/10442/22 у ВП НОМЕР_2, НОМЕР_5;
зобов`язати Печерський відділ ДВС відзвітувати суду про примусове виконання рішення суду у справі №759/10442/22 у ВП НОМЕР_2, НОМЕР_5 чи про неможливість примусового виконання рішення суду у справі №759/10442/22 у ВП НОМЕР_2, НОМЕР_5 у визначений судом розумний строк;
визнати дії/бездіяльність державного виконавця такою, що завдає стягувачу душевні страждання;
у разі потреби вийти за межі вимог скарги для забезпечення ефективного захисту порушених державним виконавцем прав та інтересів стягувача.
Скарга обґрунтована тим, що 14 березня 2025 року державним виконавцем Кузьмишиним Е.М. відкрито виконавчі провадження НОМЕР_2 та НОМЕР_3 за виконавчим листом №759/10442/22 від 11 березня 2025 року, виданим Святошинським районним судом міста Києва.
Стягувачем є ОСОБА_1 , боржником - ТОВ «Фрідом Фінанс Україна».
Зазначає, що протягом п`яти місяців державним виконавцем не було вчинено жодних ефективних дій, які б призвели до повного та своєчасного виконання судового рішення. На його переконання, ДВС не вчиняє дій щодо розшуку та реалізації іншого майна боржника, окрім коштів на заблокованих рахунках, що є бездіяльністю.
Скаржник вважає, що бездіяльність ДВС та НБУ, яка полягає у блокуванні коштів боржника через санкції, порушує його право на своєчасне та повне виконання судового рішення. На думку скаржника, санкції не можуть бути перешкодою для виконання рішення суду.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 .
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відсутність можливості стягнення коштів у зв`язку із санкціями не свідчить про бездіяльність виконавця, оскільки він вчинив усі залежні від нього дії.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції жодним чином не надав оцінки факту/обставинам невиконання рішень у справі, як боржником, так і ДВС, та підставам перешкоджання виконання рішень.
Вказує, що суд першої інстанції фактично усунувся від завдання/обов`язку застосування належного контролю за виконанням судового рішення.
Посилається на те, що блокування активів у спосіб позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать юридичній особі, відноситься суто до власників активів, тобто позбавляє права користуватися та розпоряджатися активами, зокрема ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» (боржника), але водночас не позбавляє прав ДВС чи стягувача щодо примусового виконання рішень суду щодо ТОВ «Фрідом Фінанс Україна», оскільки примусове виконання рішень суду здійснюється поза волевиявлення боржника - ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» користування та розпорядження належними ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» активами.
Звертає увагу, що очевидними наслідками оскаржуваної ухвали є рішення суду, яке не виконується ані боржником, ані ДВС; суду відома відсутність законних підстав перешкоджання банками (АТ «Скай Банк» та НБУ) виконання рішення суду, але суд знехтував покладеними на нього завданнями/обов`язками щодо застосування ефективного контролю за виконанням судового рішення
Вказує, що суд першої інстанції навіть не визначає подальші законні дії учасників виконавчих проваджень, які на переконання суду мають бути вчинені для забезпечення виконання рішення суду.
Посилається на те, що запровадження санкцій регулюється Законом України «Про санкції», не передбачає обмежень повноважень ДВС примусового виконання рішення суду щодо підсанкційних суб`єктів.
Зазначає, що в ході розгляду скарги судом першої інстанції було з`ясовано, що належні боржнику кошти утримуються на рахунках АТ «Скай Банк», який відмовив ДВС в їх списанні на вимогу ДВС, також суд з`ясував, що ДВС ніколи не зверталася до суду для забезпечення законного вилучення цих коштів з рахунків АТ «Скай Банк» на підставі ухвали суду в порядку, встановленому Законом.
Також вказує, що в судовому засіданні стягувач наголошував, що з моменту запровадження санкцій до боржника 19 жовтня 2022 року упродовж майже трьох років боржник продовжує виплачувати зарплати його працівникам саме з заблокованих НБУ банківських рахунків.
Звертає увагу, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні документи, які б підтверджували виконання боржником його зобов`язань відповідно до норм статті 19 Закону України №1404-VIII, але в матеріалах виконавчого провадження зазначено, що керівник установи боржника не виконав вимогу з`явитися в ДВС для опитування, а якась третя особа надала бездоказові пояснення з цього приводу невиконання керівником установи боржника вимог ДВС, чим цілковито задовольнила ДВС.
Посилається на те, що в матеріалах виконавчих проваджень зазначено, що боржнику належать два автомобіля. З дій ДВС щодо арешту належних боржнику автомобілів не вбачається належне виконання ДВС покладених законом завдань виконавчих проваджень НОМЕР_2, НОМЕР_3 «забезпечення реального виконання рішення». 
В матеріалах виконавчого провадження зазначено, що ДВС накладено арешт на автомобілі, розшук яких безрезультатно здійснюється поліцією в продовж вже більше двох років.
Також в матеріалах виконавчого провадження містяться постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій ДВС зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, але на цьому заходи ДВС до боржника вичерпуються, хоча боржник не виконав жодної з вимог постанови ДВС.
Вказує, що стягувач надав суду докази його звернень до ДВС з вимогою забезпечення опису належного боржнику офісного майна з подальшим його продажем для забезпечення виконання рішення суду, але ДВС відмовило стягувачу з підстави наявності у боржника коштів на рахунках АТ «Скай Банк», незважаючи на те, що ДВС в продовж майже трьох років не могла списати ці кошти з рахунків АТ «Скай Банк», що безперечно можна вважати, що кошти боржника на рахунках АТ «Скай Банк» не можуть вважатися доступними для ДВС в порядку виконання виконавчих проваджень стягувача, а отже ДВС може приступати до наступної черги стягнень з належного боржнику офісного майна.
Наголошує на тому, що матеріали виконавчих проваджень НОМЕР_2, НОМЕР_3 свідчать про неналежне виконання ДВС вимог норм статті 48 Закону України №1404-VIII, однак суд не вважає це бездіяльністю ДВС.
На думку скаржника, оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції свідомо чи помилково незаконно усунувся від його прямого обов`язку запровадження ефективного контролю за виконанням свого ж судового рішення.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.
З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувають виконавчі провадження № НОМЕР_6 від 14 березня 2025 року з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2025 року у справі №759/10442/22 про стягнення з ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 1 334 грн 06 коп., та НОМЕР_3 від 01 квітня 2025 року з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2025 року у справі № 759/10442/22 про стягнення з ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 696 грн. 
Виконавчі провадження НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в день відкриття приєднанні згідно зі статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_7, до складу якого станом на день надання відповіді входять 7 виконавчих проваджень про стягнення коштів з ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» на користь держави та фізичної особи боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на загальну суму 2 647 351 грн 61 коп.
З копії матеріалів виконавчого провадження, які наявні у матеріалах справи вбачається, що державним виконавцем вчинені дії, спрямовані на виконання судового рішення, а саме: відкрито виконавчі провадження, накладено арешт на кошти боржника, що були виявлені на рахунках.
З відповідей ДФС України вбачається, що у боржника відкритті рахунки в АТ «Скай Банк», AT «Універсал Банк» та АТ «ОТП Банк».
Державним виконавцем 29 серпня 2023 року, 10 січня 2024 року, 09 липня 2024 року, 14 березня 2025 року, 11 квітня 2025 року винесені постанови про арешт коштів боржника та направлено до банків. 
04 квітня 2025 року у межах ВП № НОМЕР_6 до банківських установ направлені платіжні інструкції від 03 квітня 2025 року. 
Банківські установи відмовили у списанні коштів.
Згідно з інформацією відображеною в Системі на рахунку боржника НОМЕР_1 B АТ «Скай Банк» наявні кошти у сумі 51 678 647 грн 43 коп. АТ «Скай Банк» відмовляє в примусовому списанні платіжних інструкції у зв`язку з тим, що «зазначений рахунок заблокований, що унеможливлює проведення операції на ньому = Санкції РНБО».
Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року, яке введено в дію Указом Президента України від 19 жовтня 2022 року, застосовано, зокрема, до ТОВ «Фрідом Фінанс Україна», податковий номер - 21654295, строком на п`ять років спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи, зокрема блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон України № 1404-VIII) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 18 Закону України № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 447-1 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
ОСОБА_1 у своїй скарзі просить суд залучити до участі у справі Національний банк України, визнати протиправною його бездіяльність щодо відмови забезпечення списання грошових коштів боржника на рахунок ДВС у якості примусового виконання рішення суду.
Однак, як правильно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, заявлені вимоги щодо НБУ є неналежним предметом для розгляду в порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України, яким регулюється подання та розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або посадових осіб органів ДВС.
Національний банк України не є стороною виконавчого провадження, а його дії, що регулюються спеціальним законодавством, не підлягають оскарженню в порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України. Відносини між банком та ДВС, що виникли внаслідок введення санкцій, є публічно-правовими, і оскарження таких дій належить до юрисдикції адміністративних судів.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про протиправність бездіяльності ДВС щодо примусового виконання рішення суду у справі №759/10442/22 щодо розшуку, опису, арешту, продажу належного боржнику іншого майна та активів, оскільки державним виконавцем відкрито виконавче провадження та вчинялися необхідні виконавчі дії для його виконання, але виконання рішення суду було ускладнено у зв`язку із запровадженням санкцій Указом Президента України № 726/2022 від 19 жовтня 2022 року, що призвело до блокування коштів ТОВ «Фрідом Фінанс Україна».
Апеляційний суд враховує, що відмова НБУ в забезпеченні списання коштів є об`єктивною перешкодою, що не залежить від волі та дій державного виконавця.
Згідно зі статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника відбувається у визначеній черговості. Спочатку стягнення звертається на кошти, і лише за їх відсутності або недостатності - на інше майно. 
Оскільки на рахунках ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» наявні кошти, але їх стягнення є тимчасово обмеженим, на інше майно боржника не може бути звернуто стягнення, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимоги скарги про зобов`язання державного виконавця вчинити у межах ВП НОМЕР_2, НОМЕР_5 дії щодо розшуку, опису, арешту, продажу належного боржнику іншого майна та активів.
Як правильно зазначено судом першої інстанції, вимога ОСОБА_1 про звітування Печерського відділу ДВС до суду не може бути задоволена, оскільки суд у межах розгляду скарги у порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України, не наділений повноваженнями зобов`язувати державні органи надавати звіти про виконання судових рішень. 
Також у межах розгляду скарги у порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України, суд не наділений повноваженнями визнати дії/бездіяльність ДВС такими, що завдають душевних страждань заявнику, про що просить ОСОБА_1 у своїй скарзі.
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком про те, що виконання рішення суду дійсно ускладнено у зв`язку із запровадженням Указом Президента України № 726/2022 від 19 жовтня 2022 року санкцій відносно боржника ТОВ «Фрідом Фінанс Україна», що призвело до блокування коштів та є об`єктивною перешкодою, що не залежить від волі та дій державного виконавця.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Дата складення повного судового рішення 23 березня 2026 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська