Справа № 156/148/26
Провадження № 3/156/115/26
Рядок статзвіту 149

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2026 року сел. Іваничі
Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І. Є., розглянувши матеріали справи, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 , постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 08.10.2025 у справі № 156/1169/25 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, 
за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), 
учасники справи:
особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
законний представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – мати ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),
захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Галащук Сергій Юрійович (в режимі відеоконференції),
про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особі роз`яснено,
клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відводів не заявлено,
в с т а н о в и в :
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи
27.01.2026 року об 11:50 год у сел. Іваничі по вул. Заводській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_2 та при об`їзді перешкоди не подав сигнал світловим покажчиком поворота відповідповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» ПДР. Такі дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Крім того, об 11:50 год у сел. Іваничі по вул. Заводській, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР, що кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
ІІ. Пояснення учасників справи
У судовому засіданні ОСОБА_1 у присутності законного представника ОСОБА_2 вину у вчинених правопорушеннях не визнав, у зв`язку з тим, що під час складення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення працівники поліції не забезпечили участь його законного представника та захисника. Того дня він сів за кермо автомобіля тому, що потрібно було забрати посилку на пошті, однак було дуже холодно, щоб піти на пошту пішки.
Законний представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – мати ОСОБА_2 в судовому засіданні в режимі відеоконференції обіцяла, що контролюватиме поведінку сина і повторення вчинення ним правопорушень не допустить.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Галащук Сергій Юрійович в судовому засіданні в режимі відеоконференції вказав, що сам факт правопорушення дійсно мав місце, однак ОСОБА_1 як на момент вчинення правопорушення, так і на даний час неповнолітнім, а тому просив всі зібрані територіальним ограном Національної поліції докази визнати недопустимими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений без участі законного представника ОСОБА_1 , а також не відібрано пояснень.
ІІІ. Застосоване судом законодавство
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Як зазначено у частинах 1 та 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.
Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не уповноважений перекладати цей обов`язок на себе.
За вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягають оцінці. Правильна оцінка доказів - це найважливіша умова прийняття законного, об`єктивного, обґрунтованого, і правильного рішення у справі. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю. Оцінюють докази посадові особи, що уповноважені розглядати справу про адміністративне правопорушення, а також інші особи, що беруть участь у справі. Це проявляється у клопотаннях, поясненнях цих осіб, що допомагає посадовій особі прийняти правильне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушень, зокрема передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого (ч. 5 ст. 126 КУпАП).
ІV. Висновок суду
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його законного представника та захисника, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю підтверджуються наступними доказами, дослідженими судом, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 576987 від 27.01.2026; протоколом ЕПР1 № 576581 від 27.01.2026; зобов`язанням до протоколу ЕПР1 № 576581 від 27.01.2026; постановою Іваничівського районного суду Волинської обалсті від 08.10.2025 у справі № 156/1169/25; DVD-диском із відеозаписами з місця події, яка сталася 27.01.2026, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.
ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на керування транспортними засобами, що підтверджується довідкою складеною старшим дільничним офіцером поліції СПД № 2 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ст. лейткнантом поліції Ципою О.
Незважаючи на те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, однак з урахуванням положень п. v) ст. 1 Конвенції про дорожній рух (Відень, 1968), ратифікованої Указом Президії Верховної Ради УРСР № 2614-VIII від 25.04.1974, останній вважається водієм, оскільки фактично керував механічним транспортним засобом.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протоколи про адміністративне правопорушення, у суду не має. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.122 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Згідно зі ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 15.03.2025 року виповнилося 17 років, а тому як на момент вчинення адміністративного правопорушення, так і на момент розгляду даної справи він перебуває у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені правопорушення, суд не встановив.
Суд враховав обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який вчинив правопорушення у неповнолітньому віці, раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, однак належних висновків для себе не зробив та повторно протягом року вичинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, вину у вчиненому не визнав.
В судовому засіданні встановлено неможливість застосування до ОСОБА_1 заходу впливу у виді передачі неповнолітнього під нагляд батькам, у зв`язку із тим, що мати ОСОБА_1 на даний час перебуває на заробітках у Республіці Польща, а його батько є військовослужбовцем ЗСУ. Тому суд вважає за необхідне за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 126 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження.
V. Судові витрати
Частиною 1 ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Оскільки, до ОСОБА_1 судом не застосовується адміністративне стягнення, а тому підстав покладення на останнього обов`язку щодо сплати судового збору в даному випадку немає.
Керуючись ст. ст. 13, 24-1, 126, 283, 284 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
Визнати винним  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська