Справа № 202/579/26
Провадження № 2-а/202/24/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Слюсар Л.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2026 року ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Попова Дмитра Валентиновича, через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві, посилається на те, що 11.01.2026 року біля 13 години 20 хвилин ОСОБА_1 (надалі Позивач), який керував транспортним засобом ВАЗ 21101 реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений по вулиці Чумацький шлях 1А, в м. Кременчук, Полтавської області, працівниками Управління патрульної поліції в Полтавській області. Після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, інспектором 2 взводу 3 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ст. лейтенантом поліції Яценко С.В., позивача було притягнуто до адміністративній відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та винесена відповідна постанова серії ЕНА №6496058.
У постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено наступне: «11.01.2026 року в 13:25:11 годин по вул. Чумацький шлях 1А, м. Кременчук, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом, ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після зупинки співробітниками поліції транспортного засобу, на їх вимогу не пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс на транспортний засіб, чим порушив п. 2.4.а ПДР, та на позивача було накладено адміністративне стягнення: штраф у розмірі 425 грн. Дану постанову Позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Так зазначає, що 11.01.2026 р. в 13-19 годин співробітник Управління патрульної поліції в Полтавській області інспектор 2 взводу 3 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ст. лейтенант поліції Яценко С.В., знаходячись по вулиці Чумацький шлях 1А м. Кременчук, Полтавської області, безпідставно, незаконно зупинив транспортний засіб ВАЗ 21101, державний номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням позивача. Після зупинки транспортного засобу позивач на вимогу співробітників поліції надав їм для ознайомлення свій паспорт громадянина України, посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль, страховий поліс, військово-обліковий документ. Після того, як співробітники патрульної поліції перевірили документи у позивача, він запитав у співробітників патрульної поліції про причину зупинки його транспортного засобу.
На запитання позивача один із співробітників поліції, як він пізніше дізнався - інспектор 2 взводу 3 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ст. лейтенант поліції Яценко С.В., повідомив позивача, що ніяких підстав для зупинки транспортних засобів та перевірки документів співробітникам поліції не потрібно, так як в Україні діє воєнний стан і співробітники поліції можуть зупиняти будь-який транспортний засіб та перевіряти документи у водіїв та пасажирів на свій розсуд. Позивач не погодився з твердженнями співробітника поліції ОСОБА_2 та зауважив йому, що відповідно до статті 35 Закону України «Про національну поліцію» є вичерпний перелік причин зупинки транспортного засобу, який встановлений законом, а не бажанням чи розсудом співробітника поліції.
Ст. лейтенант патрульної поліції Яценко С.В. обурився на те, що позивач не погодився з його висловлюваннями і сказав, що буде складати на нього адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП, так як, начебто позивач, знаходиться в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.
За результатами обстеження у позивача стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння не було виявлено, про що свідчить висновок КНМП «Кременчуцька лікарня планового лікування» від 11.01.2026 р. 
В результаті ст. л-нт патрульної поліції ОСОБА_2 склав відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА №6496058 в 13:58 годин 11.01.2026 р., начебто за порушення ОСОБА_1 правил ПДР за ч. 1 ст. 126 КУПАП, та наклав на нього адміністративне стягнення: штраф в сумі 425 грн, тобто виніс постанову про накладення адміністративного правопорушення відносно позивача за правопорушення якого він не скоював.
При винесенні постанови ст. лейтенант патрульної поліції ОСОБА_2 права позивачу не роз`яснював, доказів скоєння правопорушення не надав та в наданні допомоги безоплатного адвоката незаконно відмовив.
Зазначив, що 11.01.2026 р. у присутності позивача належним чином не проводився розгляд справи про адміністративне правопорушення. Ніякої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, позивачу не було надано допомогу безоплатного адвоката при розгляді справи. Відтак, своїми діями працівник УПП в Полтавській області ДПП грубо порушили вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.
У зв`язку з чим, просив суд: визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕНА №6496058 від 11.01.2026 року, оформлену у відношенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ); стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.
Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.03.2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей» територіальна підсудність справ Краснолиманського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2026 року головуючим суддею у справі визначено суддю Слюсар Л.П. 
Ухвалою судді від 21 січня 2026 року прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду у порядку, встановленому для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.
23.01.2026 року через систему «Електронний суд» від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву. Вказали, що проти адміністративного позову заперечують в повному обсязі. Зазначили, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Просять суд прийняти до уваги, що в адміністративному позові позивачем не заперечується, що в місці, дату та час, зазначені в оскаржуваній постанові, він керував вказаним вище транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.
За ч. 1, 2 ст. 62 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Вказали, що пояснення позивача щодо пред`явлення на вимогу працівників поліції після зупинки транспортного засобу, посвідчення водія, технічного паспорту на автомобіль, страховий поліс, військово-обліковий документ, які працівники поліції перевірили, не заслуговують на увагу, не відповідають дійсним обставинам, повністю спростовуються відеозаписом з портативних нагрудних відеокамер, закріплених на одязі поліцейських, на яких зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення (технічний засіб 476974 - файл export-5rm4y).
На місці зупинки транспортного засобу поліцейським було повідомлено водія про не дотримання ним Правил дорожнього руху (файл export-5rm4y час 13:19:09, час 13:22:47-13:23:00), факт виявлення якого останнім не заперечувався. На місці зупинки транспортного засобу водія на неодноразові законні вимоги працівників поліції пред`явити для перевірки, документи, визначені п.п. 2.1 Правил, водій продемонстрував, що він має посвідчення водія, але можливості ознайомитися та перевірити відомості зазначені в посвідчені водія, не надав, реєстраційний документ та транспортний засіб не пред`явив, чим порушив п.п. 2.4 «а» ПДР України, та за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. При цьому, доводи та поведінка позивача не спростовували факту вчиненого правопорушення, були направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, свідчили про не усвідомлення ним протиправності своїх дій в сфері безпеки дорожнього руху під час керування ТЗ та нехтування нормами чинного законодавства. Поліцейським було повідомлено, що водію було надано достатньо часу для прийняття рішення та виконати вимоги п.п. 2.4 а ПДР України (файл export-5rm4y час 13:42:03 – 13:43:08), про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу та надано можливість і достатньо часу скористатися правами, визначеними законодавством (файл export-5rm4y час 13:42:12). 
Будь-яких доказів, в порядку ст. 268 КУпАП, на підтвердження дотримання Правил дорожнього руху позивач на місці розгляду справи не надав, від надання письмових пояснень відмовився.
На усну вимогу позивача «надати адвоката» інспектором поліції було повідомлено, що нормами чинного законодавства, зокрема, ст. 268 КУпАП, визначено право особи користуватись правовою допомогою під час розгляду справи, а не обов`язок посадової особи забезпечити на місці присутність фахівця в галузі права. Жодних дій задля реалізації права на отримання правової допомоги водій на місці розгляду справи не вчинив.
Вказали, що постанова ухвалена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем не надано.
Просили суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити та розгляд справи проводити без участі уповноваженої особи. 
26.01.2026 року від представника Департаменту патрульної поліції засобами поштового зв`язку до суду повторно надійшов відзив на позовну заяву та відеозапис фіксування адміністративного правопорушення. Просили суд розглянути справу за відсутності представника позивача. 
26.01.2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 – Попова Д.В. надійшла відповідь на відзив. В якому вказали на те, що до відзиву на позовну заяву відповідач долучив в якості доказу відеозапис з технічного засобу №476974. Зазначили, що відповідач посилається на відеозапис з технічного засобу №476974, як на докази скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. Однак, відповідач в своєму відзиві на позовну заяву свідомо перекручує події 11.01.2026 року, коли ст. л-нт патрульної поліції Яценко С.В. виніс незаконну постанову про притягнення позивача за скоєння адміністративного правопорушення, якого позивач не скоював. Відповідач свідомо надає суду неправдиві твердження з метою виправдання незаконних дій співробітника патрульної поліції.
При вивченні наданого відповідачем відеозапису з технічного засобу №476974 встановлено наступне: Час 13.19 – 13.20 відеозапису: позивач надає співробітникам патрульної поліції для вивчення, за їх вимогою, свій паспорт громадянина України; Час 13.25.07 відеозапису: Позивач надає співробітникам патрульної поліції для вивчення, за їх вимогою, своє посвідчення водія; Час 13.35.30 – 13.36.56 відеозапису: співробітник патрульної поліції відмовляється надати Позивачу для вивчення докази порушення Позивачем правил дорожнього руху; 13.43.55 – 13.46.26 відеозапису: співробітник патрульної поліції каже позивачу, що він, на його вимогу не надав документи на право керування транспортним засобом, після зауваження позивача, що він надавав для ознайомлення ці документи, співробітник поліції каже позивачу, що починає розгляд адміністративної справи, називає всі анкетні дані позивача, місце його реєстрації, тобто поліцейський дізнався анкетні дані позивача, при вивченні наданих позивачем документів. Поліцейський відмовляє позивачу перенести розгляд справи за місцем його реєстрації, для наданні правової допомоги адвоката позивачу; 13.48.10 - 13.49.31 відеозапису: співробітник патрульної поліції каже позивачу що позивач вживає заборонені речовини, та направляє позивача на медичний огляд на стан, як він пояснює, наркотичного сп`яніння. На питання позивача які в нього є ознаки сп`яніння співробітник поліції не відповідає. Підкреслили те, що відеозапис доставлення на медичний огляд позивача, та сам медичний огляд позивача, на цьому відеозапису відсутній.
Вказали, що в даному випадку має місто монтаж/втручання/ відповідача в технічний відеозапис подій, що заборонено законом. Щодо тверджень відповідача про те, що транспортний засіб під керуванням позивача було запинено 11.01.2026 року біля 13 години 20 хвилин по вулиці Чумацький шлях 1А, в м. Кременчук, Полтавської області, працівниками Управління патрульної поліції в Полтавській області, у зв`язку з тим, що він не включив покажчики повороту, то на вимогу позивача надати докази цього порушення ПДР, співробітники поліції відмовилися надати позивачу докази, так як позивач включив на своєму транспортному засобі перед маневром повороту, покажчики повороту.
Також, зазначили, що співробітник поліції, відмовивши позивачу в переносі розгляду адміністративної справи за місцем його проживання, так як йому була потрібна допомога адвоката, порушив право на захист позивача.
Просили позов задовольнити. Розглянути справу в спрощеному провадженні за відсутності позивача і його представника. 
Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, переглянувши відеозаписи надані відповідачем, дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено, що 11.01.2026 року інспектором взводу 2 роти 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Яценком Святославом Владиславовичем ухвалено постанову серії ЕНА № 6496058 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, у м. Кременчук по вул. Чумацький Шлях, 1А, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21101, номерний знак НОМЕР_1 , близько 13 год. 25 хв. після зупинки працівниками поліції на їх вимогу не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.4 «а» ПДР України. 
В постанові зазначено що правопорушення зафіксовано інспектором з зазначенням технічного засобу, номер портативного нагрудного відеореєстратора, а саме: «476974».
Вищевказану постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, позивач вважає незаконною.
Позивач в позовній заяві заперечував факт порушення ПДР України, вважає постанову незаконною, та таку, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП України, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.п. 2.1 «а, б» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони — технічний талон). 
Відповідно до п.п. 2.4 «а» ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил та пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.п. 2.1, зокрема, посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. 
Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
За приписами ст.ст. 52, 53 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль). Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.
Положеннями пункту 8 частини 1 статті 23 ЗУ «Про Національну Поліцію» передбачено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Наказом МВС №1395 від 07.11.2015, затверджена «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Частина 3 Розділу III наказу МВС №1395 передбачає, що поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.
Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП підвідомчі органам Національної поліції та у відповідності до ст. 258 КУпАП протоколи у таких випадках не складаються.
Згідно з частиною 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема і ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до Розділу IV наказу МВС №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).
При цьому, згідно з положеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.
Крім того, згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. 
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно зі ст. 256 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.
Судом встановлено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6496058 від 11 січня 2026 року складена уповноваженою на те посадовою особою, інспектором взводу 2 роти 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Яценком Святославом Владиславовичем.
Доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи. 
Так судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6496058 від 11 січня 2026 року складена у зв`язку з ненаданням водієм транспортного засобу ОСОБА_1 на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб. 
Як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, ОСОБА_1 відмовився пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП, отже, його вина підтверджена фактичними даними.
Суд не приймає до уваги твердження позивача про монтаж (втручання) відповідача в технічний відеозапис подій, оскільки дії викладені щосекундно в хронологічній послідовності, та позивачем у відповіді на відзив щодо відеозапису з технічного засобу №476974 виокремлено та інтерпретовано події, які спростовуються повним технічним записом. 
Щодо посилання позивача про нібито порушення його права на захист то позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, а позивач не зазначає в своєму позові, та з відеозапису не вбачається, що він вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу. В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Таким чином, відповідачем було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, передбачених ст.268 КУпАП, при розгляді справи. 
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ст.77 ч.2 КАС України покладено на Департамент патрульної поліції Національної поліції України. Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання постанови про притягнення позивача до відповідальності, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ПДР України.
Водночас суд зазначає, що відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Зі змісту постанови серії № ЕНА №6496058 від 11 січня 2026 року, вбачається, що позивач керував транспортним засобом ВАЗ 21101, номерний знак НОМЕР_1 , близько 13 год. 25 хв. у м. Кременчук по вул. Чумацький Шлях, 1А, після зупинки працівниками поліції на їх вимогу не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.4 «а» ПДР України. 
На підтвердження правомірності винесеної постанови відповідач доєднав до матеріалів справи оптичний диск із відеозаписом з нагрудного реєстратора Інспектора №476974, з якого вбачається, що позивач після зупинки на блокпосту на території автомобільної дороги працівниками поліції на їх вимогу не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Із відеозапису чітко вбачається, що вимоги законодавства працівниками поліції дотримано, інспектор оголосив про розгляд справи, ознайомив водія із правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, право на правову допомогу, зазначив за що саме позивач притягається до адміністративної відповідальності тощо. Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано факт ненадання водієм вищевказаних документів.
Отже, враховуючи, що судовим розглядом встановлено, що позивачем порушено вимоги Правил дорожнього руху, відповідач правомірно притягнув його до відповідальності.
Враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що ним доведено належними та допустимими доказами факт дотримання ним процедури притягнення до адміністративної відповідальності та факт скоєння правопорушення позивачем, а тому спростовуються пояснення позивача.
Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про те, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства. Уповноваженою особою було надано належну оцінку зібраним доказам та прийнято рішення, яке відповідає положенням КУпАП. Доказів, які б мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено, а відтак відсутні будь-які підстави для скасування оскаржуваної постанови та задоволення позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Згідно ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255,286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код ЄДРПОУ 40108646) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – відмовити. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складений 13.02.2026 року.

Суддя          Л.П. Слюсар