Справа № 309/88/26
Провадження № 3/309/33/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2026 року         м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Кемінь В.Д., вивчивши матеріали, які надійшли з Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст. 164 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 04.12.2025 серії 3837/0716/0705, 04 грудня 2025 року гр. ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме: встановлено факт обміну валюти з продажу 100 USD за курсами 42,45 грн. на загальну суму 4245,00 грн. та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. До суду подала клопотання про закриття провадження у даній справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Обставини викладені у протоколі ОСОБА_1 заперечила, зазначивши, що матеріалами адміністративної справи не доведено наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, надані до матеріалів справи докази не є переконливими, достатніми, а отже – відсутні правові підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності. 
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю виходячи з наступного .
З`ясувавши обставини наведені в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.
Процедура притягнення до адміністративної відповідальності в Україні базується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі й презумпції невинуватості, закріпленій в ст. 62 Конституції України.
Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.
Як зазначено в ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Правильність та точність складення протоколу про адміністративне правопорушення впливає на набуття ним доказової сили, однак, виходячи з приписів ст.251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст.252КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає у 1) провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або 2) без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи 3) здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само 4) без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 звинувачується в діяннях у формі провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Згідно з Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення (п. 15 Розділу 1). 
Однак, в порушення вимог ст. 256 КУпАП та вимог Інструкції № 1376, у протоколі відсутні відомості про свідків вчинення адміністративного правопорушення, пояснення понятих та очевидців з приводу здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, матеріали відеофіксації правопорушення, які б могли підтвердити факт правопорушення.
При викладенні обставин вчинення правопорушення в якому звинувачується ОСОБА_1 не розкрито та не описано, а лише констатовано факт вчинення такого правопорушення, без посилання на норму закону.
У матеріалах справи відсутні відомості, отримані з ГУДПС у Закарпатській області про факт відсутності у ОСОБА_1 державної реєстрації, як суб`єкта господарювання. 
Крім того матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних того, що у особи, на яку складено протокол, вилучалась виручка отримана від здійснення господарської діяльності, тощо. Не зафіксовано і факту передачі грошових коштів. 
Матеріали справи не містять також і пояснень самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , також відсутні відомості про відмову від надання письмових пояснень.
Таким чином, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення особа, визначена ст. 255 КУпАП, належних доказів на підтвердження викладених в протоколі обставин щодо здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 , не долучила.
Окрім того, диспозицією ч. 1 ст.164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
При цьому, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб`єктами господарювання є юридичні особи, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Однак, адміністративні матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 дійсно здійснює господарську діяльність як суб`єкт господарювання у розумінні наведених положень Господарського кодексу (систематичність надання послуг, отримання плати), що має бути підтвердженим відповідними належними та допустимими доказами.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме: вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП.
Виходячи з системного аналізу вказаних правових норм слідує, що господарська діяльність носить системний характер у виді діяльності суб`єктів господарювання, яка має вартісну ознаку, тобто цінову визначеність, однак, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 , не встановлено даних обставин, докази на підтвердження цього факту матеріали справи не містять.
Правильність та точність складення протоколу про адміністративне правопорушення впливає на набуття ним доказової сили, однак, виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів, які б у своїй сукупності об`єктивно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Таким чином, слід констатувати, що органом, який склав протокол та запровадив справу про адміністративне правопорушення, факту провадження ОСОБА_1 підприємницької діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарської діяльності не доведено.
За таких обставин, суддя дійшов до висновку, про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони, а відтак, події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.
На підставі наведеного, суддя дійшов висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч.1 ст.164, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 251, 255, 280, 283-285 КУпАП, суддя –

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Хустського 
районного суду:       Кемінь В. Д.