Справа № 346/99/26 
Провадження № 1-кп/346/480/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2026 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд 
Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1 
з участю: секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/480/26, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 04.12.2025 року за № №12025091180000914 щодо 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків:  НОМЕР_1 ,уродженця м. Коломия Івано-Франківської області, жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні нікого не має, не працюючого, не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
обвинувачений умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин. 
Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.08.2020 року, яка набрала законної сили 18.08.2020 року в справі №346/2144/20, обвинуваченого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Однак, обвинувачений, умисно не виконуючи судове рішення, винесене у формі постанови, в частині позбавлення права керування транспортними засобами, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, будучи ознайомлений з нею та, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 24.03.2023 року близько 18:48 год., всупереч постанові суду від 07.08.2020 року, рухаючись в смт. Отинія, по вул. Свободи, Коломийського району Івано- Франківської області, керував транспортним засобом марки «Honda dio», без номерного знаку, та був зупинений працівниками Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
У зв`язку з тим, що обвинувачений керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, на останнього поліцейськими Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області 24.03.2023 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, заявив, що фактичні обставини справи не оспорює, його позиція є добровільною, пояснив, що йому було відомо про наявність постанови Коломийського міськрайонного суду від 07.08.2020 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу, який він сплатив, та позбавлено права керування транспортним засобом, тобто він знав про те, що був позбавлений права керування транспортним засобом та не мав права керування ним.24.03.2023 року під вечір, як зазначено в обвинувальному акті о 18:48 год., в смт. Отинія, по вул. Свободи, 52, Коломийського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Honda dio», який ремонтував та вирішив спробувати ним під`їхати, неподалік власного будинку він був зупинений працівниками Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківської області. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив не правильно, обіцяє в майбутньому подібного не вчиняти, послугами захисника під час розгляду кримінального провадження скористатись не бажає.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку. 
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст.382 КК України, оскільки він умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили. 
Прокурор в судовому засіданні просить визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 550 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 9 350 грн., враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, є нетяжким злочином.
Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.
Суд враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, (а.п. 17); на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває (а.п. 26, 27); позитивно характеризується за місцем проживання (а.п. 29 ), його вік (а.п. 30) та негативне відношення до вчиненого.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.
На підставі вищевикладеного, суд з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 382 КК України, а саме у виді штрафу в мінімальному розмірі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні. 
Цивільний позов не заявлено. 
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот ) гривень.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: 	ОСОБА_1