Єдиний унікальний номер: 378/461/26 
Провадження № 3/378/188/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2026 року       селище Ставище 

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст. 126 ч. 3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

За протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 630823 від 03.04.2026, ОСОБА_1 3 квітня 2026 року, близько 11 години 24 хвилин, на 114 км автодороги М-05 Київ-Одеса, керував автомобілем Mersedes Benz 300Е, номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим в праві керування транспортним засобом, згідно постанови Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) ВП № 72411644 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20.11.2024, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 вину свою не визнав, пояснивши, що 3 квітня 2026 року він керував автомобілем Mersedes Benz 300Е, номерний знак НОМЕР_1 , проте йому не відомо було про те, що щодо нього винесена постанова про встановлення йому тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
В свою чергу, положеннями ч. 3 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Разом із тим, для кваліфікації діяння за ст.126 КУпАП необхідним є, зокрема встановлення порушення керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 630823 від 03.04.2026, ОСОБА_1 3 квітня 2026 року, близько 11 години 24 хвилин, на 114 км автодороги М-05 Київ-Одеса, керував автомобілем Mersedes Benz 300Е, номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим в праві керування транспортним засобом, згідно постанови Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) ВП № 72411644 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20.11.2024 (а.с. 1).
ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що він на час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 03.04.2026 не знав, що відносно нього винесена постанова державним виконавцем про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом. Про таку постанову орган ДВС жодним чином його не повідомляв, вона йому не була надіслана. 
До вищевказаного протоколу було долучено копію вищезазначеної постанови Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (а. с. 3), відеозапис з боді-камери поліцейських (на оптичному диску (а. с. 7), рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 2 Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області від 03.04.2026 (а.с. 6) копію постанови про накладення адміністративногостягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченя безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6957925 (а.с. 4), що підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинки поліцейськими в місці та в час, вказаних в протоколі, а також те, що останньому не було відомо про встановлення 20.11.2024 Бориспільським відділом державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в межах ВП № 72411644 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Інших доказів винуватості ОСОБА_1 матеріали справи не містять. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він на час складання відносно нього вищевказаного протоколу не знав, що відносно нього винесена постанова державним виконавцем про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, до виконання відповідними органами направляються після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.
Частиною 5 статті 74 цього Закону передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Постановою від 20.11.2024 старшим державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Пільтяй Г.В. в межах виконавчого провадження № 72411644 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 359/6172/16-ц, виданого 23.03.2017 (а. с. 3).
При цьому, у цій постанові зазначено: «Постанову надіслати сторонам виконавчого провадження до відома. Постанову надіслати до Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України для виконання після закінчення строку визначеного ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» для її оскарження, якщо постанова не була оскаржена, а у разі оскарження постанови - після розгляду справи відповідним судом, якщо постанова не скасована. Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до вищевказаної постанови після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів в сумі 83748,80 грн., що перевищує суму платежів за чотири місяці. 
Разом з тим, матеріали справи не містять доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» органом виконавчої служби було надіслано цю постанову і він був обізнаний про наявність встановленого відносно нього обмеження.
В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що ОСОБА_1 був повідомленим про початок примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, зокрема, відсутні докази про надіслання та отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
За встановлених під час розгляду обставин, суд доходить висновку, що належних, достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 у будь-який спосіб був повідомлений органом державної виконавчої служби на виконання вимог частини 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» про прийняте щодо нього рішення та встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, матеріали справи не містять, а тому в його діях відсутня така обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення, як суб`єктивна сторона у вигляді умислу, а отже, у діях останнього відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, за вищевказаним протоколом від 03.04.2026. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП, як вини у формі умислу, а отже, у діях останнього відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 9, 126 ч. 3, 245, 247 п. 1, 250, 251, 252, 268, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Т. Н. Скороход