Справа № 343/15/26 
Провадження № 22-ц/4808/493/26 
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів:      Василишин Л.В., Баркова В.М.,
секретаря Шемрай Н.Б.,
з участю особи, яка подала апеляційну скаргу, стягувача ОСОБА_1 та його представника адвоката Хоптія М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за скаргою стягувача ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються: головний державний виконавець Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гошовський Віталій Вікторович, про судовий контроль з приводу виконання ухвали суду у справі №343/1528/25, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Лицуром І.М. 26 січня 2026 року в м. Долина Івано-Франківської області, 
в с т а н о в и в :
Короткий зміст позовних вимог 
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гошовського Віталія Вікторовича, пов`язаних з виконанням ухвали суду про забезпечення позову від 19.08.2025 року, що стосуються заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками, площею 1,9236 га, кадастровий номер: 2622010100:01:014:0087, та площею 0,7526 га, кадастровий номер: 2622010100:01:014:0088, а також заборони проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна, та зобов`язання державного виконавця Гошовського В.В. усунути порушення та вчинити дії з реєстрації обтяжень майна.
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2025 року в справі № 343/1528/25 задоволено його заяву про забезпечення позову та заборонено відчуження та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами: 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га, та 2622010100:01:014:0088, площею 0,7526 га, а також заборонено проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами наявного на ній нерухомого майна. 
Ця ухвала суду направлена до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для примусового виконання та 28.08.2025 року відкрито виконавче провадження за №78962173, ідентифікатор доступу 4Д14Е2243568. 
Однак, державним виконавцем Гошовським В.В. вимоги ухвали не виконані, оскільки відомості про накладене обтяження в державних реєстрах відсутні. Більш того, з метою уникнення відповідальності боржником було двічі здійснено відчуження майна, що призвело до додаткових витрат, пов`язаних зі збільшенням позовних вимог в порядку ст. 49 ЦПК України, оплати судових витрат, затрати значного часу на направлення сторонам великої кількості документів та інших негативних наслідків. 
Про відсутність обтяжень ОСОБА_1 дізнався після отримання 12.12.2025 року засобами поштового зв`язку відповіді Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на його заяву від 01.12.2025 року. Він неодноразово звертався зі скаргами до Долинського районного суду Івано-Франківської області, проте вказані скарги поверталися без розгляду, а тому строки на оскарження дій державного виконавця пропущені з поважних підстав та підлягають поновленню.
Враховуючи наведене ОСОБА_1 просив поновити строк для подання цієї скарги, визнати неправомірними дії державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гошовського Віталія Вікторовича, пов`язані з виконанням ухвали суду від 19.08.2025 року, що стосуються заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками, площею 1,9236 га, кадастровий номер: 2622010100:01:014:0087, та площею 0,7526 га, кадастровий номер: 2622010100:01:014:0088, а також заборони проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна; зобов`язати державного виконавця Гошовського В.В. усунути порушення та вчинити дії з реєстрації обтяжень майна.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали 
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги стягувача ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються: головний державний виконавець Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гошовський Віталій Вікторович, про судовий контроль з приводу виконання ухвали суду в справі № 343/1528/25 в зв`язку з її безпідставністю, поновивши йому строк на звернення до суду як пропущений з поважних причин. 
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем вчинено усі необхідні дії з примусового виконання судового рішення.
Короткий зміст апеляційної скарги
ОСОБА_1 з такою ухвалою не погодився та подав апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що ухвала Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2026 року постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та без повного і всебічного дослідження фактичних обставин справи.
Зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ухвала суду від 19.08.2025 року у справі №343/1528/25 була виконана державним виконавцем належним чином. Фактично державним виконавцем було здійснено лише формальну дію — ознайомлення боржника з резолютивною частиною ухвали суду та вручення її копії, після чого виконавче провадження було передчасно закінчено.
Разом з тим зміст ухвали суду про забезпечення позову передбачає заборону відчуження та розпорядження земельними ділянками, а також заборону проведення будівельних робіт, що за своєю правовою природою передбачає встановлення обмежень щодо відповідного майна. Реальне виконання такого судового рішення можливе лише шляхом внесення відповідних відомостей про обтяження до державних реєстрів, що унеможливлює відчуження або інше розпорядження майном.
Натомість державним виконавцем не було вчинено жодних дій щодо реєстрації обтяження майна, хоча такий обов`язок прямо передбачений пунктом 8 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавець зобов`язаний здійснювати реєстрацію обтяжень майна у процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.
Зазначив, що відсутність у державних реєстрах відомостей про заборону відчуження земельних ділянок фактично означає, що ухвала суду не забезпечує досягнення своєї мети — запобігання відчуженню або зміні правового статусу спірного майна до вирішення спору по суті. Більше того, така бездіяльність державного виконавця створює реальну можливість подальшого відчуження майна, що може призвести до ускладнення або навіть унеможливлення виконання майбутнього судового рішення у справі.
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував положення частини четвертої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», які регулюють порядок виконання рішень про заборону вчинення певних дій шляхом доведення їх до відома боржника. Проте у цьому випадку йдеться не лише про доведення до відома боржника змісту судового рішення, а про встановлення реального правового обмеження щодо майна, яке повинно бути відображене у відповідних державних реєстрах.
Таким чином, суд першої інстанції фактично проігнорував обов`язок державного виконавця забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, що суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», статті 129-1 Конституції України, відповідно до якої судове рішення є обов`язковим до виконання, а держава забезпечує його виконання у встановленому законом порядку.
Крім того, невиконання ухвали суду про забезпечення позову призводить до порушення права заявника на ефективний судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки без належного виконання заходів забезпечення позову захист прав позивача може стати формальним і неефективним.
Вважає, що дії державного виконавця щодо виконання ухвали суду від 19.08.2025 року у справі №343/1528/25 є такими, що не забезпечили реального виконання судового рішення, а тому підлягають визнанню неправомірними з покладенням на державного виконавця обов`язку усунути допущені порушення шляхом вчинення всіх необхідних виконавчих дій, зокрема щодо реєстрації обтяжень спірного майна у відповідних державних реєстрах.
З урахуванням наведеного, апелянт просив задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду першої інстанції, визнати неправомірними дії державного виконавця щодо заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками, заборони проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,7526 га поза межами площі наявного на ній нерухомого майна та зобов`язати державного виконавця усунути порушення і вчинити дії направлені на реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.
Позиція інших учасників справи 
Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду
Стягувач, апелянт ОСОБА_1 , та його представник у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_1 просив її задовольнити з мотивів, викладених у ній.
Боржник ОСОБА_2 та головний державний виконавець Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гошовський Віталій Вікторович у судове засідання не з`явилися. Суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення учасників справи про день, місце та час розгляду справи. 
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу у відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.
Відповідно до пункту 27 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця.
На підставі ухвали апеляційного суду про призначення справи до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, перегляд справи в апеляційному порядку здійснено з повідомленням (викликом) учасників справи. 
Вислухавши доповідь судді та пояснення заявника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обґрунтованою. 
Встановлені обставини справи
Судом встановлено, що ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від у справі № 343/1528//25 від 19 серпня 2025 року за заявою ОСОБА_1 забезпечено позов у спосіб заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га, та кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, площею 0,7526 га, а також заборонено проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна.
В порядку примусового виконання вказаної ухвали головним державним виконавцем Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гошовським В.В. 28 серпня 2025 року відкрито виконавче провадження № 78962173, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження, що полягала у виконанні ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2025 року про заборону відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га, та кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, площею 0,7526 га, а також заборонено проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна (а.с.8, 42).
У постанові про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 28.08.2025 року для боржника ОСОБА_2 визначений розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.10).
Виконавче провадження закінчено постановою Головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гошовського В.В. від 09 вересня 2025 року на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому в установочній частині постанови державним виконавцем зазначено, що відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» боржнику доведено до відома резолютивну частину ухвали № 343/1528/25 від 19.08.2025 року, про що складений акт державного виконавця від 29.08.2025 року. (а.с.11, 44)
За змістом Акта державного виконавця у виконавчому провадженні № 78962173, складеного 29.08.2025 року головним державним виконавцем Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гошовським В.В., при примусовому виконанні ухвали № 343/1528/25 від 19.08.2025 року щодо часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га, та кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, площею 0,7526 га, а також заборонено проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна, встановлено: боржника ОСОБА_2 ознайомлено з резолютивною частиною ухвали, боржник не заперечувала, що їй зрозумілий зміст ухвали (а.с.43).
Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої станом на 25 листопада 2025 року по реєстраційному номеру об`єкта 2786094626220, земельна ділянка  кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, площею 0,7526 га, призначена для обслуговування основних підсобних і допоміжних будівель і споруд, власником якої є Долинська міська рада, а орендарем боржник ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі від 04.08.2023 року, відсутні відомості у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.14).
Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої станом на 25 листопада 2025 року по земельній ділянці  кадастровий номер 2622010100:01:014:0087 відсутні відомості у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.14).
Головним державним виконавцем Гошовським В.В. Долинському районному суду направлені пояснення щодо незгоди із скаргою ОСОБА_1 , у яких він зазначає, що після відкриття виконавчого провадження (28.08.2025 року), 29.08.2025 року у порядку, визначеному частиною 4 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження) складено акт державного виконавця, яким боржника ОСОБА_2 ознайомлено та доведено до її відома резолютивну частину ухвали № 343/1528/25 від 19.08.2025р. про заборону відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га, та кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, площею 0,7526 га, а також заборону проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна. Зі слів ОСОБА_2 їй зрозумілий зміст резолютивної частини ухвали, копію якої їй вручено, що підтверджується її підписом в акті. На підставі п. 9 частини 1 статті 39, ст.. 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 78962173. 
Додатково суд проінформовано, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень ухвала Долинського районного суду № 343/2784/23 (провадження № 2-з/343/3/24) від 14 лютого 2024 року про накладення арешту на виконання до Долинського відділу державної виконавчої служби не надходила. (а.с.39).
Застосовані норми права та висновки суду апеляційної інстанції
За загальним правилом, кожне судове рішення підлягає примусовому виконанню, окрім тих випадків, коли правові результати постановленого судового рішення можуть бути досягнуті без застосування примусових заходів виконавчого провадження.
Примусове виконання рішень покладається саме на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
За змістом частин 1 та 2 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
Ухвала суду про забезпечення позову, яка полягає у забороні відчуження нерухомого майна, в тому числі і земельних ділянок, є самостійною підставою для проведення реєстраційної дії (внесення обтяження, заборону).
Заборона може формулюватися як заборона відчуження, розпорядження; заборона вчинення реєстраційних дій; арешт майна (як ширша категорія). Метою заборони є блокування реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомого майна, в тому числі земельних ділянок.
В силу частини першої та пункту 8 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.
Поняття «заборони відчуження майна» використовується поряд з арештом майна у пункті 1-2 частини 1 Розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».
Виконавчі документи, які полягають у забороні відчуження нерухомого майна, в тому числі і земельних ділянок виконуються за правилами накладення арештів на це майно.
Заборона відчуження майна, як захід забезпечення позову або виконання зобов`язань, накладається нотаріусом або виконавцем і діє подібно до арешту: власник не може продати, подарувати чи іншим чином відчужити нерухомість або рухоме майно. Зняття цієї заборони здійснюється за правилами, аналогічними зняттю арешту, — на підставі виконання зобов`язання, судового рішення або закінчення строку договору. 
Відповідно до пункту третього частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.
Частиною першою статті 5 цього закону визначено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.
Розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, що містять відомості про:
1) нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та його ціну (вартість);
2) право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права;
3) інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, а також ціну (вартість) таких речових прав чи розмір плати за користування чужим нерухомим майном;
4) обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень;
5) посилання на розділ Державного реєстру прав, у якому зареєстровано спеціальне майнове право на подільний об`єкт незавершеного будівництва, складовою частиною якого є майбутній об`єкт нерухомості, - для майбутніх об`єктів нерухомості.
Відомостями про земельну ділянку, що вносяться до Державного реєстру прав, є відомості про її кадастровий номер (частина 3 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Закон України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” не є законодавчим актом, що встановлює норми матеріального права, а є процедурним законом, що регламентує процедуру визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі постанови про накладення арешту або заборони відчуження, винесеної державним або приватним виконавцем, а оскільки виконавець прирівнюється до державного реєстратора саме у момент накладення/зняття арешту (стаття 10 зазначеного Закону), тому він має діяти за визначеною процедурою безпосередньо щодо внесення відповідних змін (запису). до Державного реєстру прав у межах виконавчого провадження. 
Хоча Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, прямо не визначена процедура виконання ухвал судів про забезпечення позову, зокрема і щодо заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, але оскільки правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання (частина перша статті 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»), тому повноваження державних виконавців є більш широкими і не обмежуються лише Законом України «Про виконавче провадження» і підзаконних нормативних актах, прийнятих на його основі, а основним критерієм оцінки діяльності виконавців є відповідність дій та рішень принципу верховенства права, Конституції України та іншим Законам. 
За змістом частини 5 статті 12 зазначеного Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.
Таким чином, під час виконання ухвали суду від 19.08.2025року про забезпечення позову про заборону відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га, та кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, площею 0,7526 га, а також заборону проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна, дії Головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гошовського В.В. повинні були складатися із двох аспектів: 1) прийняття постанови про арешт (заборону відчуження та розпорядження) щодо обох земельних ділянок і внесення запису у відповідний розділ Державного реєстру прав про обтяження речових прав на нерухоме майно (дві земельні ділянки); 2) щодо заборони проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна – дії відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», які полягають у доведенні до відома боржника змісту ухвали суду в цій частині зі складання акта відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.
Оскільки головний державний виконавець Гошовський В.В. не вчинив дій, спрямованих на виконання ухвали суду про забезпечення позову в частині заборони відчуження земельних ділянок у спосіб прийняття відповідних рішень та внесення відповідних записів у відповідний розділ Державного реєстру прав про обтяження речових прав на нерухоме майно (дві земельні ділянки), тому його дії (бездіяльність) слід визнати неправомірними та такими, які порушують права стягувача ОСОБА_1 .
Таким чином помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що державним виконавцем вчинено усі необхідні дії, спрямовані на виконання ухвали суду про забезпечення позову, оскільки заборона відчуження нерухомого майна є самостійною підставою для проведення реєстраційної дії про обтяження у відповідний розділ Державного реєстру і не потребує додаткової вказівки на це в ухвалі суду.
Слід зауважити, що постанова Головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гошовського В.В. від 09 вересня 2025 року про закінчення виконавчого провадження не оскаржується, тому у суду відсутні підстави для її оцінки, а контроль за діяльністю державних виконавців та інших працівників органів державної виконавчої служби здійснюють органи примусового виконання рішень, визначені у статті 6 цього Закону, в порядку, встановленому Міністерством юстиції України (стаття 12 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»), тому поновлення прав заявника можливе як в порядку статті 12 вказаного Закону, так і в порядку частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
При наявності закінченого виконавчого провадження і не оскарженої та не скасованої постанови про закінчення виконавчого провадження самостійно державний виконавець позбавлений повноважень поновити права заявника, оскільки таке поновлення вимагає вчинення певних виконавчих дій, що неможливо у разі закінчення виконавчого провадження. За таких обставин вимога про зобов`язання державного виконавця усунути порушення та вчинити дії, направлені на реєстрацію обтяжень майна не підлягає задоволенню у цьому судовому провадженні. Проте, така постанова може бути скасована і виконавчі дії поновлені як в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», так і в порядку подання відповідної скарги до суду на рішення державного виконавця.
При цьому суд вірно поновив строк заявнику ОСОБА_1 на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця, передбачений положеннями статті 449 ЦПК України, оскільки заявник про відсутність запису про обтяження у Реєстрі речових прав дізнався після отримання 12.12.2025 року засобами поштового зв`язку відповіді Долинського відділу державної виконавчої служби, після чого неодноразово звертався зі скаргами до Долинського районного суду, які поверталися без розгляду. В цій частині іншими учасниками висновки суду не заперечуються. 
Таким чином, оскільки судове рішення не відповідає вимогам закону, при його ухваленні неправильно застосовані норми матеріального права, тому його слід скасувати, а вимоги заявника ОСОБА_1 задовольнити частково. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 381- 383, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2026 року.
Ухвалити нове рішення, яким поновити строк для подання скарги ОСОБА_1 .
Вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гошовського Віталія Вікторовича, пов`язані з виконанням ухвали суду від 19.08.2025 року, що стосуються заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками, площею 1,9236 га, кадастровий номер: 2622010100:01:014:0087, та площею 0,7526 га, кадастровий номер: 2622010100:01:014:0088.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий: І.О. Максюта
Судді: Л.В. Василишин
В.М. Барков

Повний текст постанови складено 24 березня 2026 року.