Справа №587/4563/25
Провадження №2/592/427/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 квітня 2026 року          м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенка В.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

УСТАНОВИВ:
Позивач просить стягнути з відповідачка заборгованість за кредитним договором у розмірі 55 630 грн 19 коп. та понесені судові витрати у загальному розмірі 7 422 грн 40 коп..
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30.05.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою укладено кредитний договір № 101971775, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 15 000 грн зі сплатою процентів у розмірі 1,25% за кожен день зі строком повернення 29.06.2021. Умовами договору також передбачено сплата комісії за надання кредиту у розмірі 10 % від суми кредиту. 30.05.2021 первинний кредитор перерахував відповідачці на карту НОМЕР_1 суму кредиту. 13.10.2021 згідно з умов договору відступлення прав вимоги № 10Т, ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 101971775 від 30.05.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відтак ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідачки. В порушення умов договору відповідачка зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 55 630 грн 19 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 11 543 грн 00 коп.; заборгованість за відсотками у сумі 42 887 грн 19 коп., заборгованість за комісійними винагородами у сумі 1 200 грн 00 коп.. 
17.11.2025 позовна заява залишалася без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України.
20.11.2025 недоліки заяви усунені представником позивача.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.11.2025 призначено судове засідання у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання о 09-40 год. 22.12.2025.
16.12.2025 представник відповідачки подав відзив на позовну заяву, в якому заперечували проти позовних вимог та просили відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивували тим, що стороною позивача до суду не надано належні докази про перерахунок коштів на рахунок саме відповідача. Зокрема зазначив, що з позовної заяви вбачається, що відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000 грн, що підтверджується платіжним дорученням ТОВ «МІЛОАН». На платіжному дорученні № 28153535 від 30.05.2021 відсутня будь- яка відмітка банку про здійснення безготівкової операції, що в свою чергу свідчить про відсутність проведення такої банківської операції взагалі. Тому вважав, що платіжне доручення № 28153535 від 30.05.2021 на 15000 грн одержувач ОСОБА_2 не може бути доказом переказу коштів на рахунок ОСОБА_1 , оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн, вважали такий розмір завищеним та таким, що є неспівмірним із складністю справи та не відповідає обсягу наданої правової допомоги.
22.12.2026 позивач подав відповідь на відзив у якому підтримав вимоги. Також просив витребувати з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписку по рахунку за карткою відповідачки НОМЕР_1 за 30.05.2021 -08.06.2021.
22.12.2026 ухвалою суду відкладено судовий розгляд справи на 16.03.2026 о 09-00 год.. Вказаною ухвалою зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у строк до 10.03.2026 надати Ковпаківському районному суду м. Суми виписку по рахунку за карткою № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у період 30.05.2021 - 08.06.2021, із зазначенням контрагентів та призначенням платежу, фінансовий номер телефону, електронну пошту останньої.
16.03.2026 судове засідання відкладено на 09-00 год. 14.04.2026 у зв`язку з ненадходженням доказів, які витребувані судом.
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» листами від 02.03.2026 та 30.03.2026 надано інформацію, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ). Також надано виписку по вказаному рахунку за період з 30.05.2021 - 08.06.2021.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного:
Суд встановив, що 30.05.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою укладено кредитний договір № 101971775, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 15 000 грн зі сплатою процентів у розмірі 1,25% за кожен день зі строком повернення 29.06.2021. Строк кредитування може бути пролонгований шляхом користування позичальником кредитними коштами (п.2.3.1.2.). Умовами договору також передбачено сплата комісії за надання кредиту у розмірі 10 % від суми кредиту. 
Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. 30.05.2021 первинний кредитор перерахував відповідачці на карту НОМЕР_1 суму кредиту, що підтверджується платіжним дорученням № 28153535 від 30.05.2021 та випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), відкритого на ім`я відповідачки.
13.10.2021 згідно з умов договору відступлення прав вимоги № 10Т, ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором № 101971775 від 30.05.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відтак ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідачки. 
У порушення умов договору, відповідачка, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 55 630 грн 19 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 11 543 грн 00 коп.; заборгованість за відсотками у сумі 42 887 грн 19 коп., заборгованість за комісійними винагородами у сумі 1 200 грн 00 коп.. 
Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 512, 514, 516, 526, 625, 626, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України. 
Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Аналіз наведених положень закону дає підстави стверджувати, що передбачено таке зобов`язання як кредит. Так передбачено надання коштів у кредит за яким боржник має повернути його у встановлений строк та сплатити проценти за користування. При цього закон передбачає, що сторони зобов`язані виконувати свої обов`язки належним чином. Боржник має виконати свої обов`язки належним чином та у строк.
За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України судовим способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тобто заявлена сума боргу може бути стягнута за рішенням суду.
Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України  обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву не спростував факт отримання кредитних коштів відповідачкою. Також не спростовано розмір заборгованості по відсоткам, заявлених позивачем, не надано розрахунку такої заборгованості, доказів на підтвердження чи відсутності заборгованості.
За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вказаним вище договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. 
З наведених положень закону та встановлених обставин вбачається, що відповідачка отримала у кредит кошти, але не повернула їх належним чином та не сплатила проценти. Відтак суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 55 630 грн 19 коп..
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч. 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України)
Позивач надав на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір № 01-05/05 від 05.05.2025 про надання правової допомоги укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ФОП ОСОБА_3 ; додаткову угоду № 479 від 31.07.2025 до договору № 01-05/05 від 05.05.2025; детальний опис робіт на загальну суму 5 000 грн 00 коп.; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31.07.2025 на суму 5 000 грн 00 коп.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Кубрак О.О..
Відповідачка не надала будь-яких доказів на спростування обґрунтованості витрат позивача. 
Наведені документи підтверджують в повному обсязі понесення витрат позивачем в межах судового розгляду справи.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.
Крім того, слід стягнути з відповідачки на користь позивача компенсацію понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп..
На підставі зазначеного і керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 89, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ 42649746)до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ 42649746)55 630 грн 19 коп. заборгованості за кредитним договором, 7 422 грн 40 коп. відшкодування витрат, а всього 63 052 грн 59 коп..
Рішення суду може бути оскаржено до Сумської апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 24.04.2026.

Суддя        Владислав КОСТЕНКО