Справа № 439/1165/25
Провадження № 2/439/551/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі
головуючого судді Рахімової О.В..,
при секретарі Скорик І.Б.,

розглянувши в місті Броди у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 54 343,04 грн. за кредитним договором № 7255627966 від 15.09.2021 року та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 15.09.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7255627966. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору ТзОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 29 310,33 гривень, на загальний строк 36 місяців із річною процентною ставкою у розмірі 11,99 %, щомісячні проценти 3.19%. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 26.05.2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка складає 54 343,04 грн., в тому числі: - 27 091,35 гривень – заборгованість за основним боргом (в т.ч. прострочена); - 1231,03 гривень – заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена); - 26020,66 гривень – заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена). 17.12.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір факторингу №171221, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 7255627966 від 15.09.2021 року. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.
Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 26.06.2025 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву у якій просить розглянути справу без його участі, просить суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Михайлюк Дмитро Антонович подав заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги, які викладені у позовній заяві АТ «Таскомбанк» він та відповідачка ОСОБА_1 повністю заперечують. Просить суд постановити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Таскомбанк» у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.
Також, відповідачем ОСОБА_1 04.12.2025 року подано суду заяву в якій зазначає, що вона не визнає позовні вимоги та долучає квитанції про сплату боргу. 
Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача та її представника до суду не надходили.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 15 вересня 2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №7255627966, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором 
Згідно з п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту- кредит; сума кредиту – 29310,33 гривень; строк, на який надається кредит - 36 місяців.
Згідно з п. 1.3 кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5627966, який є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок кредиту грошові кошти за реквізитами вказаними у договорі.
Відповідно до підписаного сторонами паспорту кредиту від ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» № 5627966 реальна річна процентна ставка становить 93,70%. Згідно із графіком платежів щомісячний платіж становить 1910,14 грн з 15.09.2021 по 20.09.2024 .
Згідно з п 3.3 Кредитного договору всі інші умови кредитного договору зазначені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (публічна частина), які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 30.08.2021. 
Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору зазначено, що цей Договір та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 30.08.2021 складають єдиний кредитний договір. 
Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі та Паспорті кредиту № 5627966. 

17.12.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір факторингу №171221, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 7255627966 від 15.09.2021 року.
Відповідно до п.2.1 та 2.2 Договору факторингу №171221, в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимог, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною цього Договору та підписується одночасно з ним. Фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором у клієнта прав вимоги та набуття фактором прав вимоги на борг.
Відповідно до Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 року, АТ «Таскомбанк» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 7255627966 від 15.09.2021 року.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1, 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як убачається з розрахунку забогованості відповідач взятих на себе зобов`язань перед позивачем належним чином не виконує, відсотки за користуванням кредиту не сплачує. В зв`язку із чим станом на 26.05.2025 року заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 7255627966 від 15.09.2021, становить 54 343,04 грн., в т. ч.: - 27091,35 гривень – заборгованість за основним боргом (в т.ч. прострочена); - 1231,03 гривень – заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена); - 26020,66 гривень – заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена).

Щодо наданих відповідачем квитанції про сплату боргу (а.с. 25-36), суд приходить до висновку, що суми сплачувалися за погашення кредитного договору № 808/7032918-СК, а не за кредитний договір № 7255627966 від 15.09.2021 року. 

Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачем будь яких доказів не надав.
Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом підписання кредитного договору. При цьому відповідач отримала кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої обов`язки за договором.
Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленою з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК»  підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 54 343,04 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору, яка сплачена банком при поданні позовної заяви до суду та складає 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 141, 258,259,265,268,279,280-282 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (адреса: 01032, Україна, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, Код ЄДРПОУ: 09806443) заборгованість за кредитним договором № 7255627966 від 15.09.2021 в сумі 54 343,04 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Рахімова