П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
14 квітня 2026 року 	 	справа 160/27922/24	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Головко О.В., Ясенова Т.І., 
розглянувши в письмовому проваджені в м. Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 (суддя Лозицька І.О.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Волинь Стар” до Одеської митниці про скасування рішень про коригування митної вартості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Волинь Стар” 18.10.2024 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2024/000075/2 від 28.05.2024, №UA500020/2024/000076/2 від 28.05.2024.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 позов задоволений. Суд погодився з доводами позивача, що відповідачу були надані необхідні документи, за результатами розгляду яких можливе проведення обчислення заявленого рівня митної вартості оскільки вони містять усі відомості, що підтверджують складові митної вартості та не містять розбіжностей.
В апеляційній скарзі Одеська митниця просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів діяли у відповідності до вимог закону. Зазначає, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.
Між ТОВ “Волинь Стар” та компанією ESS FOOD укладено зовнішньоекономічний контракт № РВ902052024 від 02.05.2024, відповідно до умов якого продавець зобов`язується продати, а покупець купити товар вказаний у інвойсі. Товар поставляється партіями на умовах FCA, EXW. CPT, CIP (ІНКОТЕРМС 2010).
На виконання умов укладеного контракту позивачем ввезено на митну територію України через уповноваженого декларанта TOB “С.М.Т.” з метою декларування товарів:
Товар №1 “Свинина морожена обвалена, - тримінг свинини заморожений 60% (обрізь), без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі, приправ та інших домішок, не консервований, без вмісту ГМР - 882 картонних ящиків, вагою 24008,4 кг.”.
Товар №2 “Свинина морожена обвалена - тримінг свинини заморожений 60% (обрізь), без будь-якої обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі, приправ, та інших домішок, не консервований, без вмісту ГМО - 990 картонних ящиків. Вага - 26702,82 кг.”
На митний пост Одеської митниці подано митні декларації, що відповідно до положень статті 264 Митного кодексу України зареєстровані за №24UA500020004988U8, №24UA500020004990U0. Митна вартість товару визначена відповідно до ціни контракту.
До декларації №24UA500020004988U8 надано наступні документи: Сертифікат якості від 26 березня 2024 року, Пакувальний лист від 26 березня 2024 року, Рахунок-фактура №3900379731 від 26 березня 2024 року, Коносамент від 05 квітня 2024 року, Автотранспортна накладна від 23 травня 2024 року, Міжнародний ветеринарний сертифікат, Сертифікат про походження товару, Банківський платіжний документ, що стосується товару від 15 травня 2024 року, Страховий поліс №228720 від 02 квітня 2024 року, Контракт №РВ902052024 від 02 квітня 2024 року, Додаткова угода до Контракту від 02 травня 2024 року, Договір комісії від 07 січня 2024 року, Договір про надання послуг митного брокера від 19 січня 2024 року, Інформація про позитивні результати державних видів контролю від 27 травня 2024 року, Декларація про походження товару, Експортна митна декларація №АБ7212202403283374259 від 23 травня 2024 року.
До декларації №24UA500020004990U0 надано: Сертифікат якості від 12 березня 2024 року, Пакувальний лист від 12 березня 2024 року, Коносамент від 16 березня 2024 року, о Автотранспортна накладна від 23 травня 2024 року, Міжнародний ветеринарний сертифікат №097464 від 12 березня 2024 року, Сертифікат про походження товару від 22 березня 2024 року, Банківський платіжний документ, що стосується товару, Страховий поліс, Контракт №РВ902052024 від 02 травня 2024 року, Внутрішній договір (комісії) 07012024 від 07 січня 2024 року, Договір про надання послуг митного брокера, Додаткова угода до Контракту від 03 травня 2024 року, Декларація про походження №3900378111 від 12 березня 2024 року, Експортна митна декларація №Д7212202403113327601, Видатковий ордер №6136 від 24 травня 2024 року, Документ CMA-CGM.
Митним органом було направлено письмові вимоги про надання додаткових документів, зокрема, Одеською митницею було запропоновано надати договори із третіми особами, пов`язані з договорами (угодами, контрактами) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) виписки з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 6) транспортні документи (договір, рахунки тощо).
В свою чергу, не погоджуючись із вимогами митного органу ТОВ “Волинь Стар” подало повідомлення про надання додаткових пояснень.
Проте, Одеською митницею щодо товару №1 було винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA 500020/2024/000075/2 та складено картку відмови у прийнятті митої декларації № UA500020/2024/000177, щодо товару №2 було винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA 500020/2024/000076/2 та складено картку відмови у прийнятті митої декларації № UA 500020/2024/000178.
Підставою для коригування митної вартості в оскаржуваних рішенням контролюючим органом зазначено:
рішення про коригування митної вартості №UA500020/2024/000075/2: - згідно пункту 1 Контракту № РВ902052024 Продавець продає, а Покупець купує товар в асортименті вказаному в інвойс, який є невід`ємною частиною Контракту, при цьому рахунок-фактура від 26 березня 2024 року складено значно раніше, ніж укладено контракт від 02 травня 2024 року; - також, в рахунку-фактурі відсутні посилання на Контракт № РВ902052024; - у пункті 6 Контракту вказано, що можуть бути застосовані такі умови оплати, зокрема, оплата по фактур, передоплата та післяоплата, однак, рахунок-фактура не містить відомостей про умови оплати; контрактом передбачено, що загальна сума суму всіх інвойсів, підписаних під час дії цього Контракту, при цьому інвойс (рахунок-фактура) від 26 березня 2024 року складено значно раніше, ніж Контракт; відбулось спрацювання профілів ризику 105-2 та 106-2 щодо можливого заниження митно вартості товарів Джерелом коригування митної вартості товарів є відомості вантажно-митної декларації №205140/2023/93962, за якою проведено митне оформлення аналогічного товару на рівні 2,05 доларів США.
рішення про коригування митної вартості №UA50002 /2024/000076/2: - згідно пункту 1 Контракту № РВ902052024 Продавець продає, а Покупець купує товар в асортименті вказаному в інвойс, який є невід`ємною частиною Контракту, при цьому рахунок-фактура від 12 березня 2024 року складено значно раніше, ніж укладено контракт від 02 травня 2024 року; - також, в рахунку-фактурі відсутні посилання на Контракт № РВ902052024; - у пункті 6 Контракту вказано, що можуть бути застосовані такі умови оплати, зокрема, оплата по фактур, передоплата та післяоплата, однак, рахунок-фактура не містить відомостей про умови оплати; - контрактом передбачено, що загальна сума суму всіх інвойсів, підписаних під час дії цього Контракту, при цьому інвойс (рахунок-фактура) від 12 березня 2024 року складено значно раніше, ніж Контракт; - відбулось спрацювання профілів ризику 105-2 та 106-2 щодо можливого заниження митно вартості товарів Джерелом коригування митної вартості товарів є відомості вантажно-митної декларації №205140/2023/94291, №9205140/2023/93965, за якою проведено митне оформлення аналогічного товару на рівні 2,05 доларів США.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до частини 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини 4 статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 6 статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 
Відповідно до частини 1-3 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. 
При цьому, в розумінні наведених статей Митного кодексу України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. 
Колегія суддів зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.
Проте, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення містили розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості.
Підставою для виникнення сумнівів митного органу щодо митної вартості товару стали розбіжності які місять в наданих документах.
Відповідно до статті 361 Митного кодексу України з метою запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю. При цьому, управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Цілями застосування системи управління ризиками є, зокрема: запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи; забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику); прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.
Аргументи митного органу щодо наявності вказаних розбіжностей, суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними виходячи з такого.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, до митного оформлення позивачем було долучено Договір комісії №07012024 від 07 січня 2024 року, укладеного між ТОВ “Волинь стар” та ТОВ “Фудлайф плюс”. За умовами якого Комісіонер самостійно укладає контракти купівлі-продажу товарів із третіми особами. Таким чином, первинні домовленості про поставку товару, його обсяг мали місце між ТОВ “Фудлайф плюс” та експортером. Укладені рахунки -фактури від 12 березня 2024 року та 26 березня 2024 були вже як наслідок обумовлених домовленостей. Фактично, домовившись вже про кінцеве постачання товарів ТОВ “Волинь стар” та ESS-FOOD уклали Контракт №РВ902052024 від 02 травня 2024 року.
Оскільки рахунки-фактури (інвойс) містить усі істотні умови зовнішньоекономічної операції, то відповідно до позиції Верховного Суду, що викладена у справі №20-11/274, вважається що між сторонами укладено договір у спрощеній формі. 
Оплата за товар проведена після укладення основного контракту відповідно до умов контракту, що підтверджується платіжними дорученнями, долученими до документів для митного оформлення товару.
З приводу відсутності у рахунках-фактурах №3900378111, №3900379731 посилання на укладений Контракт, суд вірно зауважив, що власне сам укладений контракт такої вимоги не містить. Зокрема, з Контракту № РВ902052024 вбачається, що у розділі №1 Рахунок-фактура (інвойс) має містити відомості про найменування товару, загальну кількість товару, а також його вартість. Весь товар поставляється партіями. При узгодженні кожної партії товару, ціна на Товар може змінюватись залежно від обсягу і кон`юктури ринку. Ціна за одиницю товару не прив`язана до попередніх узгоджених поставок та варіюється в діапазоні, вказаному в Інвойс. Ціна узгодженої партії товару не може бути змінена в односторонньому порядку.
Отже, подані декларантом до митного органу документи у своїй сукупності підтверджують заявлену товариством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Натомість, зазначені митницею у повідомленні декларанту та рішенні про коригування митної вартості зауваження та розбіжності, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття спірного рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.
По суті вказані митним органом зауваження носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.
Колегія суддів відхиляє посилання відповідача про автоматичне спрацювання профілів ризику, оскільки спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. При цьому, наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, що зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Зазначені обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 14.04.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді О.В. Головко 

судді Т.І. Ясенова