ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/9046/25
Провадження № 2/362/1442/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2026 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Тельнової О.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Представник ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» - адвокат Палько О.П. звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 9894,40 грн. та понесені судові витрати в розмірі 3028,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» являється електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачам. Позивач виконує функції постачальника електричної енергії на території Київської області, тобто є постачальником електричної енергії побутовим та малим не побутовим споживачам, що знаходиться на території його діяльності. Між сторонами було укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, який було розміщено на офіційному веб-сайті позивача. Договір укладено шляхом направлення відповідачем на адресу позивача заяви-приєднання від 29.03.2024 року до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побут». Додатковою угодою від 29.03.2024 року сторони договору визначили, що його умови розповсюджуються на правовідносини, що виникли між сторонами з моменту набуття боржником права власності та/або користування на об`єкт постачання: АДРЕСА_1 . На виконання умов договору позивач здійснював постачання електричної енергії на об`єкт відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, в порушення умов договору відповідач не здійснив сплату за фактично спожиту електричну енергію в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 9 894,40 грн. за період з червня 2021 року по березень 2024 року.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2025 року справу прийнято до провадження та відкрито спрощене провадження без виклику (а.с. 46-47).
В судове засідання представник ТОВ «Київська Обласна ЕК» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.8).
ОСОБА_1 ,який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за місцем реєстрації (а.с.50), правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідачів, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» являється енергопостачальником та має ліцензію на право проводження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 р. № 429.
Отже, починаючи з 01 січня 2019 року (тобто, з дня запровадження нового ринку електричної енергії), ТОВ "Київська обласна ЕК" виконує функції постачальника універсальних послуг у Київській області.
ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» розроблено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (в редакції з 01.06.2023 року).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.12.2021 року, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.12.2021 на праві спільної часткової власності належить частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31).
29.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою –приєднанням до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, відповідно до умов якого виявив бажання приєднатись з 29.03.2024 року до умов договору на умовах комерційної пропозиції постачальника «Побут» за адресою: АДРЕСА_1 , ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача 62Z5335328018519 (а.с. 28).
Погодившись з цією заявою-приєднанням, споживач засвідчив вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору в повному обсязі. З моменту акцептування заяви-приєднання в установленому ПРРЕЕ порядку споживач та постачальник набувають всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинного законодавства.
29.03.2024 року позивач та відповідач уклали додаткову угоду до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №400426598, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що умови укладеного договору розповсюджуються на правовідносини, які виникли між сторонами з моменту набуття споживачем прав власності та/або користування на об`єкт споживача, але не раніше ніж 01.01.2019 року (а.с. 30).
Таким чином, між ОСОБА_1 та ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, особовий рахунок споживача – НОМЕР_1 .
Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.
Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У відповідності до пункту 13 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Суд встановив, що договір на інших умовах не укладався, пропозицій від відповідача про укладення договору на інших умовах не надходило, відповідач не звертався до позивача з вимогою про надання письмового примірника договору.
Отже, в силу п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 7 Постанови НКПЕКП від 14.03.2018 року №312, враховуючи фактичне споживання електричної енергії, між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №400426598., укладений без викладення тексту в паперовій формі.
Відповідно до п 2.1. Договору, за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Ціна (тариф) на електричну енергії має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору). Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору).
Згідно з підпунктом 1 пункту 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.
Таким чином, приєднавшись до договору, відповідачем взято на себе договірні зобов`язання, зокрема, здійснювати оплату вартості електричної енергії (а.с. 34-37).
Згідно рахунків за електроенергію, заборгованість ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з червня 2022 року по травень 2024 року становить 9 894,40 грн. (а.с. 16-27).
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до п. 4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
Згідно абз. 2 п. 4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.
Виходячи з положень п. 4.12 ПРРЕЕ, рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактичну спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Як передбачено п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.
Відповідно ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Згідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
В силу вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.
Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію за договором №400426598 від 29.03.2024 року за період з червня 2022 року по травень 2024 року в розмірі 9 894,40 грн.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість за спожиту електроенергію не сплачує, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 9 894,40 грн.
Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 509, 525, 526, 610, 634, 714 ЦК України, статтями 12, 13, 77-82, 141, 263, 264-265, 268, 280, 352 ЦПК України суд,
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія»заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 9 894,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», код ЄДРПОУ 42094646, адреса місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В; адреса для листування: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 97-Б.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Текст рішення складено 18.03.2026 року.
Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко