465/3681/26 
1-кп/465/991/26

ВИРОК
Іменем України 

24.04.2026 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 12026142370000109 від 12.04.2026 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саки, Автономної республіки Крим, громадянки України, без місця реєстрації ,останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , 
який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,-
в с т а н о в и в:
рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.10.2025 у справі № 465/9045/25( провадження 2-0/465/353/25) видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 строком на 6 місяців, яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав відносно тітки, а саме:
- заборонено ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою - ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .
Однак, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.10.2025 у справі № 465/9045/25, провадження 2-о/465/353/25 про видачу обмежувального припису, яким відносно нього встановлено вищенаведене обмеження його прав, 11.04.2026, близько 11:25 год., діючи умисно, маючи умисел на вчинення кримінального проступку, пов?язаного з домашнім насильством, порушив даний обмежувальний припис, а саме прийшов у місце проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 і перебував там всупереч зазначеному вище рішенню суду.
Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Тобто, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України, а саме: умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом. 
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого, що складена ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Ухвалою від 23.04.2026 року призначено судовий розгляд у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, розглянувши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №12026142370000109 від 12.04.2026 року, перевіривши встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини інкримінованого кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченого своєї винуватості у його вчиненні, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, стороною обвинувачення доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом. 
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує: характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, передбаченого за ст. 390-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу віднесене до категорії кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який відповідно до довідки № 1176 від 15.04.2026 року на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, відповідно до довідки №1592 від 13.04.2026 року на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.
Обставини,які пом"якшують покарання -щире каяття обвинуваченого.
Обставини,які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про доцільність призначення ОСОБА_3 , за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України покарання в межах санкції даної статті .
Суд також враховує, що вироком Франківського районного суду м.Львова від 15.01.2026 року ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один). Відповідно до ст. 59-1 КК України, покладено на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Як вбачається з відповіді Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Франківському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області за вироком Франківського районного суду м.Львова від 15.01.2026 року.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст.390-1 КК України, ОСОБА_3 вчинив 11.04.2026, тобто під час відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 59-1 КК України, пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення. 
На підставі вище наведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті. за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення ,у виді обмеження волі, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, при цьому враховуючи особливості й обставини вчинених кримінальних проступків, форму вини, мотиви і мету вчинення проступків, спосіб та стадію їх вчинення, поведінку обвинуваченого до та після вчинення неправомірних дій та саму особу обвинуваченого.
Оскільки, кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ст. 390-1КК України, вчинено після ухвалення попереднього вироку, тому обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією ст. 390-1КК України, та визначити остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарання, призначеного за вироком Франківського районного суду м. Львова від 15.01.2026.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
За таких обставин, згідно вимог ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, ОСОБА_3 слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 15.01.2026, застосувавши правила складання покарань, визначені ч. 1 ст. 72 КК України, згідно якого одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі.
Керуючись ст.ст. 369-371,373, 374,376, 381,382,394, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за статтею 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України, до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 15.01.2026, та призначити ОСОБА_3  остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.
Строк покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1