Справа № 296/1454/21
2/296/1409/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:
головуючого судді Адамовича О.Й.,
за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2021 до Корольовського районного суду м.Житомира надійшла вищевказана позовна заява, яку представник позивача мотивує тим, що 08.12.2016 між ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого з 31.10.2018 є АТ «Мегабанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір №92.10.001435 про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриттям кредитної лінії. Також, 08.12.2016 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до Договору, якою було викладено Додаток №4 у новій редакції. 06.01.2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до Договору, якою було викладено Додаток №4 у новій редакції. Крім цього, 06.12.2017 було укладено додаткову угоду №2 до Договору, якою сторони виклали п.2.2 договору у новій редакції. 
Представник позивача вказує, що відповідно до п.1.1. Договору, Банк видає Позичальнику міжнародну платіжну карту, яка є основною, відкриває та здійснює обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 , в гривнях, на основі отриманої від Клієнта заяви встановленого зразка та наданих документів.
Пунктом 2.2. договору між сторонами узгоджені наступні умови кредитування (в редакції додаткової угоди від 06.12.2017): розмір дозволеного ліміту овердрафту/кредитної лінії 100000,00 грн.; пільговий період - днів; процентна ставка в пільговий період (нараховується на суму заборгованості) (фіксована), 0,01 % річних; процентна ставка після пільгового періоду за користування лімітом овердрафту/кредитною лінією, що нараховується на суму заборгованості (фіксована), 40,0 % річних; процентна ставка за користування лімітом овердрафту/кредитною лінією у разі прострочення строків платежів передбачених Договором (фіксована), 60,0 % річних; дата встановлення ліміту овердрафту/ кредитної лінії 08.12.2016; кінцевий термін до якого має бути погашена заборгованість за овердрафтом/кредитною лінією у повному обсязі 04.06.2018 (до 10:00 годин).
Зазначає, що відповідачем, в порушення прийнятого на себе зобов`язання, не було здійснено повернення у повному обсязі кредитних коштів, тому відповідачу було перенесено заборгованість в розмірі 100000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок) на рахунок простроченої заборгованості та станом на 04.02.2021 заборгованість за кредитом складає 100000,00 грн.
Також вказує, що в порушення п.п.4.3.1., 4.3.3. договору, відповідачем не сплачені проценти за користування кредитом за період від 06.12.2017 по 03.02.2021 включно в розмірі 133926,12 грн.
Зазначає, що загальна сума вимог за договором з урахуванням додаткових угод становить 233926,12 грн., та складається із: суми заборгованості за кредитом у розмірі 100000,00 грн., суми нарахованих та несплачених процентів за період з 06.12.2017 по 03.02.2021 включно в розмірі 133926,12 грн.
Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вищезазначену суму заборгованості за договором №92.10.001435 про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриттям кредитної лінії (надання овердрафту) від 08.12.2016, а також витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 3508,89 грн. 
Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївського О.П. від 05.03.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.
18.09.2024 року на підставі Розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду м. Житомира №230 та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2024 року, справу передано судді Адамовичу О.Й. для розгляду, у зв`язку з тим, що з 25.02.2022 року суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_2 увільнений у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації.
Ухвалою від 03.10.2024 року справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою від 18.03.2025 року постановлено залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Мустанг Фінанс" до участі у справі за позовом Акціонерного товариства "МЕГАБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, як правонаступника позивача - Акціонерного товариства "МЕГАБАНК" .
Ухвалою від 07.08.2025 року постановлено залучити до участі у справі у якості правонаступника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит».
Представник позивача Коростельов С.В. подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без участі представника ТОВ «Фінансова компанія Єврокредит», позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду (а.с. 219-221).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся. У поданій 28.01.2022 року заяві відповідач просить застосувати строк позовної давності (а.с.48).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що 08.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Мегабанк» (АТ «Мегабанк») з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав договір №92.10.001435 про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриття кредитної лінії (надання овердрафту) від 08.12.2016 (а.с.9-10,11-12).
Крім цього, відповідач ОСОБА_1 08.12.2016 також підписав Додаткову угоду №1 до вищевказаного договору, згідно якої додаток №4 до договору №92.10.001435 про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриттям кредитної лінії (надання овердрафту) від 08.12.2016, викладено у новій редакції, а саме: встановлено розмір дозволеного ліміту овердрафту по картковому рахунку 29500,00 грн., пільговий період 20 днів, процентна ставка в пільговий період (нараховуються на суму заборгованості) 0,01 % річних, процентна ставка після пільгового періоду (нараховується на суму заборгованості) 32,00 % річних, процентна ставка за користування лімітом у прострочений термін погашення 60 % річних. Дата встановлення ліміту овердрафту 08 грудня 2016 року. Строк овердрафту (кінцевий термін до якого необхідно повернути отриманий кредит у повному обсязі) до 10 год. 00 хв. 06 грудня 2017 року (а.с.13).
06.01.2017 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, згідно якої додаток №4 до договору №92.10.001435 про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриттям кредитної лінії (надання овердрафту) від 08.12.2016, викладено у новій редакції, а саме: встановлено розмір дозволеного ліміту овердрафту по картковому рахунку 100000,00 грн., пільговий період 20 днів, процентна ставка в пільговий період (нараховуються на суму заборгованості) 0,01 % річних, процентна ставка після пільгового періоду (нараховується на суму заборгованості) 32,00 % річних, процентна ставка за користування лімітом у прострочений термін погашення 60 % річних. Дата встановлення ліміту овердрафту 08 грудня 2016 року. Строк овердрафту (кінцевий термін до якого необхідно повернути отриманий кредит у повному обсязі) до 10 год. 00 хв. 06 грудня 2017 року (а.с.17).

06.12.2017 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, якою було змінено п.2.2 розділу 2 «Основні умови надання кредиту (встановлення ліміту овердрафту). Розмір ліміту овердрафту/кредитної лінії 100000,00 грн.; пільговий період - днів; процентна ставка в пільговий період (нараховується на суму заборгованості) (фіксована), 0,01 % річних; процентна ставка після пільгового періоду за користування лімітом овердрафту/кредитною лінією, що нараховується на суму заборгованості (фіксована), 40,00 % річних; процентна ставка за користування лімітом овердрафту/кредитною лінією у разі прострочення строків платежів передбачених Договором (фіксована), 60,0 % річних; дата встановлення ліміту овердрафту/ кредитної лінії 08.12.2016; кінцевий термін до якого має бути погашена заборгованість за овердрафтом/кредитною лінією у повному обсязі 04.06.2018 (до 10:00 годин) (а.с.16).
Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором №92.10.001435 від 08.12.2016 року про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриття кредитної лінії (надання овердрафту) та додатковими угодами до договору, ОСОБА_1 , станом на 04.02.2021 має загальну суму заборгованості у розмірі 233926,12 грн., з яких: 100000,00. сума заборгованості за овердрафтом; 133926,12 сума нарахованих, але не сплачених процентів (а.с.20), що також підтверджується копіями виписок/особового рахунку ОСОБА_1 з 08.12.2016 по 03.02.2021 (а.с.21-22).
03 вересня 2024 року між Акціонерним товариством "МЕГАБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Мустанг Фінанс" укладено Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого АТ "МЕГАБАНК" відступило ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс" права вимоги до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників (а.с.75-80). 
У відповідності до витягу з реєстру боржників до договору №GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 18.12.2016 року, первісний кредитор АТ "МЕГАБАНК" відступило ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс", в тому числі, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №60.10.000326 від 08 грудня 2016 року з загальною сумою заборгованості станом на 03.09.2024 року в сумі 339203,59, з яких сума заборгованості за кредитом становить 100000,00 грн., сума нарахованих та несплачених процентів 239203,59грн (а.с.74,81).
27.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги, серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 60-10-000326 від 08.12.2016 року (а.с.172-175).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
При цьому ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Дана презумпція деталізується у ст. 525 ЦК України, яка встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а також у ст. 526 ЦК України, де зазначено, що зобов`язання
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо лише не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частинами 1, 2 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідачем не надано суду жодних доказів в спростування доводів позивача про отримання кредитних коштів в ПАТ «Мегабанк» згідно договору про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриття кредитної лінії (надання овердрафту) №92.10.001435 від 08.12.2016 та додаткових угод, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання відповідачем умов договору у строки, передбачені цим правочином.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Отже зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за договором про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриття кредитної лінії (надання овердрафту) №92.10.001435 від 08.12.2016 та додатковими угодами, як первинному кредитодавцю ПАТ «Мегабанк», так і правонаступникам означеного кредитодавця у спірних правовідносинах, тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 100000,00 підлягає задоволенню.
Щодо нарахування відсотків, то суд дійшов наступних висновків.
Проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора яку вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як ст. 625, ст. 1048 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З розрахунку заборгованості за договором №92.10.001435 від 08 грудня 2016 року про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриття кредитної лінії (надання овердрафту) та додатковими угодами до договору вбачається, що такий розрахунок не містить чіткого періоду розрахунку суми кредиту із застосуванням пільгового періоду нарахування річних та після пільгового періоду.
Крім того, нарахування процентів з 05.06.2018 по 03.02.2021 є необґрунтованим, оскільки строк кредитування (повернення кредиту) становив до 04.06.2018 року
Отже, проценти за користування кредитом були нараховані в період поза межами строку кредитування, в розмірі, що явно не відповідає умовам договору, при цьому нараховані саме як проценти за користування кредитом, а не як міра відповідальності на підставі ст. 625 ЦПК України.
Враховуючи вищенаведене, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заявлених процентів в розмірі 133926,12 грн слід відмовити за недоведеністю таких вимог.
Вирішуючи по суті заяву відповідача про застосування позовної давності, суд зазначає про таке.
Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.3,4 ст. 267 ЦК України).
За загальним правилом ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Отже, за змістом ст. 256, 261 ЦК України, позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України), установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.
У зв`язку з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Воєнний стан неодноразово було продовжено і цей стан є діючим, станом на день розгляду судом цієї справи.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, п. 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану".
14.05.2025 року Верховна Рада України ухвалила Закон № 4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», яким було виключено положення про зупинення перебігу строків позовної давності на період дії воєнного стану (п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Вказаний Закон набрав чинності з 04.09.2025 року (через три місяці з дати опублікування). Тобто, із 04.09.2025 року було поновлено відлік строку позовної давності.
Отже з огляду на дату звернення з позовом, строк позовної давності щодо всієї суми боргу по тілу кредиту не пропущений, з урахуванням того, що станом на 06.12.2017 року (дата укладання додаткової угоди №2 від 06.12.2017 року) сума кредиту становила 100000,00 грн, а дата повернення кредиту 04.06.2018 року, тому заява відповідача про пропуск строку позовної давності є необґрунтованою. 
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1499,99 грн. пропорційно частині задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.526, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» заборгованість за договір про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриття кредитної лінії (надання овердрафту) №92.10.001435 від 08.12.2016 року розмірі 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» витрати зі сплати судового збору в розмірі 1499 (одну тисячу чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», адреса: м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, ЄДРПОУ 40932411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . 

Головуючий суддя О. Й. Адамович 

Дата складання повного тексту рішення: 03.04.2026