ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/9579/25 пров. № А/857/43001/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,
суддів Бруновської Н.В., Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду про закриття провадження від 15 жовтня 2025 року, що ухвалив суддя Костецький Н.В., у місті Львові, у справі № 380/9579/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, –

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у якому просив:
– визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невірного перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 10 березня 2022 року по 20 травня 2023 року;
– зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 10 березня 2022 року по 20 травня 2023 року у сумі 98 058,30 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що військова частина НОМЕР_1 при нарахуванні грошового забезпечення занижувала розмір премії позивача, а саме: з березня 2022 року по січень 2023 року знизила відсотковий розмір премії з 260% до 145%, а з лютого 2023 року по травень 2023 року - з 550% до 246%.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року провадження у справі закрито.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 у справі № 380/1382/25 було вирішено спір між тими самими сторонами щодо грошового забезпечення за той самий період. Суд першої інстанції дійшов висновку, що спір у цій справі фактично спрямований на виконання рішення у справі № 380/1382/25, а тому позивач повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України, а не подавати новий адміністративний позов.
Не погодившись із цією ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Таку позицію апелянт обґрунтовує тим, що предмет та підстави позову у справі № 380/1382/25 та справі № 380/9579/25 є різними. У справі № 380/1382/25 предметом спору було застосування неправильної розрахункової величини прожиткового мінімуму при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням. У справі № 380/9579/25 підставою позову є інше порушення – заниження відповідачем відсоткового розміру премії. Питання про правильність визначення розміру премії не було предметом розгляду у справі № 380/1382/25.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з такого.
Суд першої інстанції встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі № 380/1382/25 задоволено позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Зазначеним рішенням визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо застосування з 10 березня 2022 року по 20 травня 2023 року розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення та грошової допомоги на оздоровлення.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України перерахувати ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 10 березня 2022 року по 20 травня 2023 року, грошову допомогу на оздоровлення за 2022-2023 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 № 704, та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі № 380/1382/25 набрало законної сили 18 квітня 2025 року.
На виконання цього рішення відповідач провів перерахунок грошового забезпечення та виплатив позивачу 1397,43 грн.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного процесуального питання, апеляційний суд виходить із такого.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі:
1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; 
4) є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Апеляційний суд, проаналізувавши зміст рішення у справі № 380/1382/25 та зміст позовної заяви у справі № 380/9579/25, дійшов таких висновків.
У справі № 380/1382/25 предметом спору було питання застосування неправильної розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням, у зв`язку з чим суд визнав протиправним застосування прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2018, замість прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2022 та 01.01.2023.
У справі № 380/9579/25 позивач оскаржує інше порушення – заниження відповідачем відсоткового розміру премії при нарахуванні грошового забезпечення, а саме те, що військова частина знизила відсотковий розмір премії позивача з 260% до 145% (з березня 2022 року по січень 2023 року) та з 550% до 246% (з лютого 2023 року по травень 2023 року).
Отже, апеляційний суд вважає, що питання правильності визначення відсоткового розміру премії не було предметом розгляду у справі № 380/1382/25. 
Рішення суду у справі № 380/1382/25 стосувалося виключно застосування правильного прожиткового мінімуму при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням, і не містить жодних висновків щодо розміру премії.
Таким чином, у справах № 380/1382/25 та № 380/9579/25 різні підстави позову. 
Так, у першій справі підставою позову було застосування неправильного прожиткового мінімуму при розрахунку грошового забезпечення, а у другій справі підставою позову є заниження відсоткового розміру премії позивача.
Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спір у справі № 380/9579/25 спрямований на виконання рішення у справі № 380/1382/25, оскільки позивач у новому позові не оспорює правильність виконання рішення суду в частині застосування прожиткового мінімуму, а заявляє про самостійне порушення його прав – заниження розміру премії, яке не було предметом розгляду у попередній справі.
Крім того, суд першої інстанції, зазначаючи про те, що у даній справі позивач оскаржує дії відповідача у процесі виконання рішення суду в адміністративній справі, закрив провадження у справі у зв`язку з тим, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. 
З цього приводу апеляційний суд зазначає, що, відповідно до пункту другого частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Порядок розгляду процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначений розділом ІV КАС України.
За таких обставин, враховуючи те що позови у справах № 380/1382/25 та № 380/9579/25 не є тотожними через різні підстави, та справу належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суд першої інстанції помилково закрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача є суттєвими і складають підстави для висновку про те, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 317, 320, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року про закриття провадження у справі № 380/9579/25 скасувати, а справу № 380/9579/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Львівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	О. І. Довга