Справа № 128/1719/25 
Провадження № 33/801/328/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу адвоката Винту Євгенія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 02 березня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -
встановив:
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 02 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.
В постанові суду зазначено, що 03 травня 2025 року о 23:40 год. по вул. Островської, 9, с-ще Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Fiorino» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився при безперервній відеофіксації працівником поліції, за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810», результат огляду позитивний – 0,58 проміле, чим порушив вимог п. 2.9 а. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою суду, 07 березня 2026 року через систему «Електронний суд» адвокат Винту Є. Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що з роздруківки чеку приладу «Alcotest Drager 6810» не зрозуміло, коли сам він пройшов калібрування, оскільки в ньому зазначено «останнє калібрування – 2024.12.03», яке можна трактувати як 03 грудня 2024 року, або як 12 березня 2024 року.
Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості щодо законної підстави для зупинки транспортного засобу, а також відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
В призначене на 26 березня 2026 року судове засіданні адвокат Винту Є. Ю. та ОСОБА_1 не з`явилися, адвокат подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він приймає участь у невідкладних слідчих діях у кримінальному провадженні 26 березня 2026 року, клопотання судом було задоволено, розгляд справи відкладено на 02 квітня 2026 року о 14:00 годині. 
02 квітня 2026 року адвокат Винту Є. Ю. в режимі відеоконференції просив розгляд справи відкласти, оскільки його підзахисний ОСОБА_1 хотів взяти участь в судовому засіданні, розгляд справи відкладено на 09 квітня 2026 року о 13 годині 30 хвилин.
09 квітня 2026 року розгляд справи знято з розгляду, оскільки згідно табелю автоматизованої системи документообігу суду програми «Д-3» головуюча суддя 09 квітня 2026 року перебувала у відпустці. Розгляд справи відкладено на 13 квітня 2026 року о 10 годині 20 хвилин.
В призначене на 13 квітня 2026 року судове засіданні представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не з`явилися, адвокат Винту Є. Ю. вкотре подав через систему «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він 13 квітня 2026 року о 10 годині 20 хвилин приймає участь в іншому судовому засіданні, а саме у Новосилецькому районному суді Чернівецької області у справі № 720/6121/26, а тому не може з`явитися до Вінницького апеляційного суду 13 квітня 2026 року о 10 годині 20 хвилин.
Апеляційний суд зазначає, що наведені адвокатом обставини не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, а подання повторних клопотань про відкладення розгляду за аналогічних підстав свідчить про недобросовісне користування процесуальними правами стороною захисту та має ознаки затягування розгляду справи; крім того, суд враховує, що згідно з частиною 2 статті 268 КУпАП справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не належить до переліку справ, визначених частиною 3 статті 268 КУпАП, розгляд яких є обов`язковим за її участю, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з пунктом 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 319494, 03 травня 2025 року о 23 годині 40 хвилин в селищі Стрижавка, по вул. Островської, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Fiorino» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився при безперервної відеофіксації працівником поліції, за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810», результат огляду позитивний – 0,58 проміле, чим порушив вимог п. 2.9 а. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).
Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо законної підстави для зупинки транспортного засобу, а також відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, - апеляційний суд зазначає наступне.
Як вбачається із відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції (відео під назвою «export-r3gmt» на ньому зафіксовано, як працівники поліції підійшов до припаркованого на обочині автомобіля в якого включені фари, з якого вийшов чоловік, якому поліцейський відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» представився та запитав чи той не місцевий і чи не вживав він алкогольних напоїв (на 0:00:14 відео), чоловік відповів «забрав малого їде додому» (на 0:00:22-24 відео). Поліцейський висунув вимогу показати документи, той їх показав та відповів, що забрав сина від мами, їде додому (на 0:00:30 відео). Працівник поліції висунув вимогу ОСОБА_1 дихнути та запитав чи він не вживав спиртне, на що той відповів, що нічого не вживав (на 0:01:12 відео), на що поліцейський повідомив, що від нього чутно алкоголь (на 0:01:12 відео). Поліцейський ще раз запитав у ОСОБА_1 чи він не вживав алкоголю на що той відповів, що 20 грам пива, але згодом зізнався, що випив 0,5 літрів пива (на 0:01:42-43) та сказав, що забрав сина, переїхав через вулицю і їде додому (на 0:01:54 відео). Пізніше ОСОБА_1 неодноразово говорив поліцейським, що він забрав сина від тещі та їхав додому, а також бачив як поліцейські їхали та пропускали його на автомобілі (на 0:02:27 – 0:02:30 відео). Поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», при цьому пояснив, що допустима норма 0,20 проміле (на 0:04:27 – 0:04:18 відео). Працівник поліції дістав мундштук та дав його ОСОБА_1 , щоб він обрав, який саме, той це зробив та віддав його поліцейському, який вставив його в прилад «Драгер» та включив його для підігріву. Після чого ОСОБА_1 почав продувати прилад, результат сп`яніння 0,58 %, озвучив поліцейський (0:06:47 відео) та сказав, що це втричі перевищує допустиму норму та запитав у ОСОБА_1 чи згоден він з результатом, чи бажає проїхати в лікарню для повторного проходження огляду (на 0:06:57 відео). Згодом працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що за це правопорушення передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП та буде складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 неодноразово пропонував працівникам поліції «домовитися» щоб вони не складали протокол, поліцейський попередив, що за це передбачена кримінальна відповідальність за ст. 369 КК України (на 0:13:58 відео). Згодом працівник поліції склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснив його зміст ОСОБА_1 той його підписав, а також підписав результат алкотестера «Драгер» та інші документи (на 0:34:13 – 0:41:10 відео).
Отже із відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівникам поліції, що саме він керував транспортним засобом, зокрема зазначав що: «забрав сина від тещі та їде додому». Вказані пояснення узгоджуються з іншими матеріалами справи та в сукупності підтверджують факт керування транспортним засобом.
Доводи апеляційної скарги про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу є безпідставними з огляду на наступне.
Як убачається з матеріалів справи та відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейським було встановлено факт перевезення дитини з порушенням вимог правил дорожнього руху, а саме — без використання відповідного дитячого утримуючого пристрою (автокрісла), про що останній прямо зазначав у розмові (на 0:08:36 відео). Зазначена обставина свідчить про наявність обґрунтованих підстав вважати, що водієм було вчинено порушення правил дорожнього руху, що відповідно є самостійною та достатньою підставою для зупинки транспортного засобу працівниками поліції.
Доводи апеляційної скарги про те, що з роздруківки результату огляду приладу «Drager «Alcotest 6810», в якій зазначено «остання калібрування – 2024.12.03», неможливо однозначно встановити дату проведення калібрування, оскільки, на думку сторони захисту, її можна трактувати як 03 грудня 2024 року або як 12 березня 2024 року, є безпідставними. Вказаний формат дати відповідає загальноприйнятому технічному стандарту «рік.місяць.день», який використовується у відповідних приладах та виключає альтернативне тлумачення, а відтак свідчить про проведення калібрування саме 03 грудня 2024 року. При цьому самі по собі припущення сторони захисту щодо можливості іншого прочитання дати, без надання будь-яких доказів порушення строків повірки чи несправності приладу, не впливають на допустимість і достовірність отриманого результату огляду.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року затверджено міжповірочний інтервал законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, за категоріями. Для категорії законодавчо регульованих ЗВТ «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» цим Наказом встановлено міжповірочний інтервал в 1 рік.
Згідно роздруківки результату тесту останнє калібрування даного приладу «Drager «Alcotest 6810» було проведено 03 грудня 2024 року (а.с. 4), а тому станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння (03 травня 2025 року) з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився. 
За таких обставин апеляційний суд виснує, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.
Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, оскаржувана постанова про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 02 березня 2026 року залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Винту Євгенія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 02 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Вінницького
апеляційного суду          Т. М. Шемета