ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 593/1378/25	Головуючий у 1-й інстанції Крамар В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/362/26 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Хома М. В., Храпак Н. М., 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу № 593/1378/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 січня 2026 року (постановлену суддею Крамар В.М., дата складення повного тексту не зазначено) про зупинення провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2025 року ОСОБА_3 (далі — позивачка, апелянтка) звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 січня 2026 року провадження у даній справі зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України – в зв`язку із перебуванням відповідача у складі Збройних Сил України, в районах ведення бойових дій.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Дарморіс Оксана Маркіянівна, подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції провадження в справі зупинено всупереч принципу ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розумних строків розгляду справи. Крім того, судом не з`ясовано, чи відповідач, як військовослужбовець, висловлює заперечення проти продовження розгляду даної справи. Зазначає, що зупинивши провадження у справі, суд першої інстанції порушує права та інтереси дитини, а також розумні строки розгляду справи.
У зв`язку з викладеним просить ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 січня 2026 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі не надходив.
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про зупинення провадження у справі розглядаються судом апеляційною інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
З таким висновком колегія суддів погоджується.
Судом встановлено наступні обставини.
24 грудня 2025 року до суду з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла належним чином завірена копія облікової картки призваного на військову службу під час мобілізації громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до якої відповідач з 28 квітня 2022 року проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідач на розгляд даної справи в суді першої інстанції не з`явився, поштове відправлення з відміткою «Судова повістка» було повернуто до суду підприємством поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній».
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.
Залежно від характеру підстав розрізняють два види зупинення провадження в справі: обов`язкове і факультативне. Обов`язкове зупинення провадження в справі передбачене тоді, коли в силу прямої вказівки закону суд зобов`язаний зупинити провадження незалежно від свого розсуду і від розсуду осіб, які беруть участь у справі. Обов`язковими є підстави передбачені статтею 251 ЦПК України.
Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для обов`язкового зупинення провадження у справі, який є вичерпним.
Так, згідно пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Так, 24 лютого 2022 року Президентом України підписано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого на всій території України введено воєнний стан із 05 год 30 год 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено. Станом на час винесення оскаржуваної ухвали воєнний стан не скасовано.
Відповідно до стаття 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно із статтею 2 Закону України «Про оборону України» оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.
З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм. Належними доказами для зупинення провадження у справі є документи, що підтверджують перебування особи на військовій службі (військовий квиток, наказ командира тощо).
Аналогічний висновок викладено у у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року по справі № 754/947/22
Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та перебуваючи у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, забезпечує стримування збройної агресії проти України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що існують обставини, які, відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі, а тому обов`язком суду є зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан.
Доводи апелянта про те, що не з`ясовано думку відповідача щодо зупинення розгляду у справі, колегія суддів відхиляє, оскільки відсутні відомості про те, що ОСОБА_4 , як відповідач, не заперечує проти продовження розгляду справи, незважаючи на його перебування у складі Збройних Сил України.
З огляду на викладене зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції врахував зазначені обставини та норми законодавства, дійшов правильного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі з метою захисту прав особи на участь у розгляді справи.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 січня 2026 року — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Дата складення повного тексту постанови — 03 березня 2026 року.

Головуючий        О.З. Костів
Судді:         М.В. Хома
Н. М. Храпак