Справа № 158/240/26  Провадження №33/802/261/26 	Головуючий у 1 інстанції:Корецька В. В. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року         місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю 
секретаря судового засідання – Богдан Л.М.,
захисника ОСОБА_1 – Хомича А.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Хомича Андрія Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 лютого 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.02.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06.01.2026 року о 10 годині 12 хвилин у селі Сокиричі, по вулиці Центральна, Луцького району Волинської області, керував автомобілем марки «Volkswagen LT», н.з. « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність встановлена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.39-42).
Не погоджуючись із постановою судді захисник Хомич А.М. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи і має бути скасована. 
Вказує на те, що судом не було взято до уваги те, що працівниками поліції було здійснено незаконну зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки на відеозаписі не зафіксовано жодного порушення ним Правил дорожнього руху. Названа причина зупинки працівниками поліції була надуманою. 
Окрім цього судом не було враховано допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу «Drager», а тому, на його думку, вміст алкоголю у повітрі, що видихав ОСОБА_2 , не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.
Також з відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається жодних зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння.
Просить скасувати постанову, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.44-47). 
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Захисник не заперечував щодо продовження слухання справи у відсутності його довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №559988 від 06.01.2026 року (а.с.3); 
-роздруківкою приладу «Drager» від 06.01.2026 року доводиться, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння; результат тесту – 0,29 проміле(а.с.4);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06.01.2026 року щодо ОСОБА_1 (а.с.6); 
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.01.2026 року щодо ОСОБА_1 (а.с.7);
-рапортом інспектора СРПП ВП № 1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Наумчука І. від 06.01.2026 року (а.с.8);
- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора з авто працівників поліції, які містяться на DVD-R диску (а.с.10).
Згідно довідки від 14.01.2026 року, складеної заступником начальника ВП № 1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Давидовича Р., вбачається, що відповідно до бази даних ІКС ІПНП громадянин ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, останньому було видано 11.07.2007 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 (категорія В) (а.с.9).
Долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи підтверджують винуватість  ОСОБА_1 в сукупності з іншими дослідженими судом доказами. Підстав вважати дії поліцейських незаконними, а зібрані у ході досудової підготовки матеріалів докази недопустимими, немає. 
Апеляційний суд зазначає, що поліцейським дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року. 
Працівники поліції при зупинці ОСОБА_1 , пропозиції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та складенні адміністративних матеріалів діяли цілком у законний спосіб.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.
Щодо доводів апелянта про те, що у працівників поліції були відсутні законні підстави для зупинки його транспортного засобу, то вони є безпідставними та необґрунтованими. З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» підставою для зупинки транспортного засобу слугувала очевидна ознака, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, а саме несправний лівий задній стоп-сигнал (ліхтар).
Не заслуговують на увагу суду доводи апелянта про те, що у працівників поліції не було підстав для вимоги у проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння через відсутність в останнього ознак алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд зазначає, що виявлення таких ознак покладається на працівника поліції та відбувається за суб`єктивною оцінкою поліцейського під час спілкування з водієм. Суд не уповноважений переоцінювати зовнішні ознаки особи лише за матеріалами відеофіксації. Спростувати підозру поліцейського про перебування водія в стані наркотичного чи алкогольно сп`яніння можливо у встановленому законом порядку, пройшовши відповідний медичний огляд в закладі охорони здоров`я. Окрім цього, незгода водія із ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення та незгода із виявленими ознаками сп`яніння не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння та не впливає на причину зупинки, тощо.
Інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні тим, що були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції, та не заслуговують на увагу апеляційного суду, так як не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи як судом першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом. 
Апеляційний суд вважає, що усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності судового рішення, а також наведені ним в судовому засіданні під час розгляду справи апеляційним судом, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення  ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішенн
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Хомича Андрія Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 лютого 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду        Гапончук В.В.