ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/6489/25 
провадження № 3/0285/91/26 
06 квітня 2026 року м. Звягель
Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Сусловець М.Г., розглянувши матеріали, що надійшли із Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
УСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 758296 від 28.11.2025 вбачається, що 22.11.2025 о 20 год.11 хв. у с. Городниця по вул. Центральна 34 водій ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen Golf (PL) LLU58983 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей які не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан визначення наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в найближчому лікувальному закладі КНП Звягельська багатопрофільна лікарня Звягельської міської ради водій ОСОБА_1 відмовився.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Антонюк П. Г. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений без участі ОСОБА_1 , чи працівник поліції грубо порушив його право на захист, а тому просить справу закрити у зв`язку із відсутністю в його діях правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Згідно зі ст. 268 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката тощо.
Відповідно до принципу верховенства права, будь-яке втручання держави у права людини має бути законним і супроводжуватися належними процесуальними гарантіями.
У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02) Суд наголосив, що для забезпечення права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції, особа, щодо якої ведеться провадження, має бути негайно поінформована про її процесуальні права.
Аналогічна позиція викладена у справі «Пантелеєнко проти України», де ЄСПЛ вказав, що нероз`яснення прав на початковому етапі збору доказів (складання протоколу) є істотним порушенням, яке нівелює справедливість подальшого розгляду справи. «Право на захист виникає з моменту, коли особа стає підозрюваною у вчиненні правопорушення, і включає право бути поінформованим про зміст звинувачення та юридичні механізми захисту».
Судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній власноручний підпис ОСОБА_1 у графі «права та обов`язки мені роз`яснені». Наявність лише відмітки працівника поліції про те, що ОСОБА_1 , відмовився від підпису у зазначеній графі, свідчить про те, що процедура ознайомлення з правами була проведена формально (або взагалі проігнорована).
Крім того, відеозаписом зафіксовано факт з`ясування працівником поліції у ОСОБА_1 питання щодо підписання ним адміністративних матеріалів. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів складання протоколу за участю ОСОБА_1 за фактом відмови від проходження огляду.
Нероз`яснення прав під час складання протоколу є істотним порушенням процедури, що призводить до неможливості використання такого протоколу як належного та допустимого доказу. Оскільки протокол є основним джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, порушення порядку його складання тягне за собою відсутність законних підстав для притягнення особи до відповідальності.
Верховний Суд у своїх рішеннях (зокрема, у постанові від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а) неодноразово наголошував, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, а й актом обвинувачення. Недотримання процедури його складання, зокрема нероз`яснення прав особі, яка притягається до відповідальності, є підставою для визнання такого протоколу недопустимим доказом.
Згідно з принципом «плодів отруєного дерева», напрацьованим у практиці ЄСПЛ (справа «Гефген проти Німеччини»), якщо докази отримані з порушенням встановленої законом процедури (у даному випадку — процедури ознайомлення з правами), такі докази не можуть бути використані для доведення вини особи.
Враховуючи, що процедура складання протоколу відбулася з істотним порушенням прав особи, а саме без участі ОСОБА_1 , даний протокол не може бути визнаний допустимим доказом.
За змістом ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Оскільки інших беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 до суду не надано, а процедурні порушення є критичними, справу слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 256, 268, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про вчинення  ОСОБА_1  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови .

Суддя         М.Г. Сусловець