ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/4871/25
18 лютого 2026 року	м.Тернопіль	

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грицюка Р.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -
ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулося Головне управління ДПС у Тернопільській області (далі – позивач) до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 4 875 000,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що у відповідача наявна заборгованість, яка виникла у зв`язку з несплатою у повній мірі та у строки, установлені Податковим кодексом (далі – ПК)України, узгоджених грошових зобов`язань. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, відтак підлягає стягненню в судовому порядку.
Ухвалою від 03.12.2025 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 17.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановив відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Копію зазначеної ухвали відповідач отримав в електронний кабінет 17.12.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідач у строк, встановлений судом, відзиву на позов не подав, з заявою про поновлення процесуального строку для його подання до суду не звертався.
Згідно з частиною шостою статті 162 КАС України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
З`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як платник податків.
Згідно з довідкою про наявність податкового боргу ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом та державними цільовими фондами в розмірі 4 875 000,00 грн. (основний платіж – 3 900 000,00 грн., штрафні санкції – 975 000,00 грн.), а саме:
по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 375 000,00 грн. (основний платіж – 300 000,00 грн., штрафні санкції – 75 000,00 грн.);
по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 4 500 000,00 грн. (основний платіж – 3 600 000,00 грн., штрафні санкції – 900 000,00 грн.) (а. с. 4).
Заборгованість по платежу військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування виникла в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих відповідно до податкового повідомлення рішення від 20.03.2025 №000344882405 на суму 375 000,00 грн. (300 000,00 грн. – податкові зобов`язання та 75 000,00 грн. – штрафні (фінансові) санкції (штрафи) (зворот а. с. 7).
Заборгованість по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування виникла в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих відповідно до податкового повідомлення рішення від 20.03.2025 №00034462405 на суму 4 500 000,00 грн. (податкові зобов`язання – 3 600 000,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 900 000,00 грн.) (а. с. 8).
Податкові повідомлення-рішення від 20.03.2025 №000344882405 та №00034462405 податковий орган виніс на підставі акту перевірки від 12.02.2025 №1795/19-00-24-05/ НОМЕР_1 , яким встановлено, що платник податків ОСОБА_1 у 2022 році отримав доходи у вигляді інвестиційного прибутку від продажу майнових прав ТОВ «ЗАХІДОПТЗБУТ», код ЄДРПОУ 44267911 на суму 20 000 000,00 грн., проте в декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік суму інвестиційного прибутку не відобразив (а. с. 11-17).
Зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошові зобов`язання визначені в них, вважаються узгодженими.
Наявність у відповідача податкового боргу підтверджується також розрахунками суми податкового боргу (зворот а. с. 4, а. с. 5) та інтегрованою карткою платника податків (зворот а. с. 22, а. с. 23). 
До спірних правовідносин суд застосовує такі правові норми.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).
За приписами підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, крім випадків, передбачених податковим законодавством. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 49.1 статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.
За змістом пункту 49.2 статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Згідно з пунктом 56.11 статті 56 ПК України грошове зобов`язання самостійно визначене платником податку оскарженню не підлягає.
Пунктом 179.1 статті 179 ПК України встановлено, що платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій ним податковій декларації (пункт 179.7 статті 179 ПК України).
За нормами пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України).
Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У спірному випадку до стягнення заявлена сума пені, нарахована відповідачу через несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору.
Пеня – це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження – на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Суд зауважує, що предметом спору у цій справі є стягнення податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями.
У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум грошових зобов`язань, податковим органом вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Так, на адресу відповідача згідно даних місця проживання, позивачем засобами поштового зв`язку була надіслана податкова вимога форми «Ф» від 13.05.2025 №0002191-1301-1900 з часу виставлення якої податковий борг не переривався (а. с. 6).
Доказів того, що вказана вище вимога оскаржувалася та/або відкликалась суду не надано.
Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звергається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку – фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Позивач дотримався визначеного податковим законодавством порядку (процедури) стягнення податкового боргу з відповідача та за наявності достатніх підстав звернувся до суду.
Аналіз зазначених вище вимог законодавства, наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в порушення вимог законодавства не сплачено суму податкового боргу, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Питання відшкодування судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не вирішується.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 4875000 (чотири мільйони вісімсот сімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп.:
по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 375 000 (триста сімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп.;
по податку на доходи фізичних осіб, що оплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 4 500 000 (чотири мільйони п`ятсот тисяч) 00 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 18 лютого 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003 код ЄДРПОУ 44143637). 
відповідач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ). 

Головуючий суддя Грицюк Р.П.