Справа № 199/3749/26
(1-кп/199/670/26) 

В И Р О К
іменем України
20 квітня 2026 року м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:
Головуючий – суддя ОСОБА_1 
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12025040000000055, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ленінське, Апостолівського р-ну, Дніпропетровської обл., громадянина України, з базовою середньою освітою, холостого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 06 березня 2026 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра за ч. 3 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , утримується під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор»,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 01 квітня 2025 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території м. Дніпро, Дніпропетровської області, з метою отримання стабільного незаконного доходу, діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог Законів України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 15 лютого 1995 року та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, прийняв рішення про вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу психотропних речовин, які полягали у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини метамфетамін, обіг якої обмежено, на території м. Дніпра.
Усвідомлюючи, що самостійне, без залучення інших осіб скоєння тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів неможливо, ОСОБА_4 , у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 25 березня 2025 року, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, вступив у попередню змову з двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження (надалі ОСОБА_1 і ОСОБА_2), ознайомив останніх зі своїми злочинними намірами, довів до їх відома деталі вищевказаного розробленого ним злочинного плану.
Реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне, з метою збуту придбання, зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфітамін, а також на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфітамін, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБЮА_1 і ОСОБА_2, відповідно до заздалегідь розподілених функцій та ролей, задля досягнення їх спільної злочинної мети - отримання незаконного прибутку внаслідок систематичного скоєння тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 25 березня 2025 року, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела незаконно, з метою збуту придбав речовину, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфітамін, який ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, почав незаконно зберігати, з метою збуту у невстановленому місці до 27 березня 2025 року.
Далі, 25 березня 2025 року ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут психотропної речовини обіг якої обмежено - метамфетамін, який він незаконно придбав та зберігав з метою збуту, діючи умисно, спільно та узгоджено, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими в ході досудового розслідування особами, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 25, 27, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, 25.03.2025 приблизно 15 годині 18 хвилин домовився через мобільний застосунок «Telegram» про продаж вищевказаної психотропної речовини, обіг якої обмежений - метамфетамін зі ОСОБА_7 до якої застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». Окрім цього 27 березня 2025 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та домовився про місце та час зустрічі для збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін.
Близько 11 год. 08 хв. 27 березня 2025 року ОСОБА_4 разом із співучасниками кримінального правопорушення ОСОБА_1 і ОСОБА_2, відповідно до попередньої домовленості прибули до ОСОБА_7 , за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля на транспортному засобі, автомобілі марки Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_7 сіла до вказаного транспортного засобу та всі разом попрямували за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни (Івана Нечуя - Левицького), де ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дотримуючись конспірації, принести із заздалегідь підготовленої схованки, психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Після того як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконання раніше розробленого плану, виконуючи вказівку ОСОБА_4 пішли за психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфетамін, ОСОБА_4 перебуваючи поряд з автомобілем біля будинку № 75 по вул. Каруни (Івана Нечуя - Левицького) у м. Дніпро, приблизно об 11 год. 30 хв. отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 12600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень, які були їй вручені працівниками УСБУ в Дніпропетровській області, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.
Приблизно об 11 год. 49 хв. того ж дня ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернулись та разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 сіли в автомобіль, де ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з користі незаконно збули ОСОБА_7 один зіп-пакет з речовиною масою 8,3891г, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін масою 1,5838г, що відповідно до Наказу МОЗ України від 01 серпня 2000 року № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» (зі змінами) є великим розміром.
ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що все відбувалося саме так, як вказано в обвинувальному акті. Його знайома на ім`я ОСОБА_8 попросила продати їй метамфетамін. Він придбав цей метамфетамін у кількості десь 6-7 грамів, але той залишився у квартирі, яку він на той час винайняв подобово. 27 березня 2025 року він на орендованому автомобілі «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 поїхали додому до вказаної ним жінки на вул. Академіка Янгеля м. Дніпра, забрали її та поїхали на вул. Каруни, де він залишився в автомобілі з ОСОБА_8 , а ОСОБА_11 і ОСОБА_12 пішли в квартиру за метамфетаміном. Останні розуміли, що саме їм треба забрати і що це є психотропною речовиною. Оки чекали, ОСОБА_8 передала йому десь біля 12000 грн. Коли ОСОБА_11 з ОСОБА_12 повернулися з метамфетаміном, ОСОБА_11 передала метамфетамін ОСОБА_13 . З висновком експертизи щодо кількості та виду психотропної речовини, яку він продав ОСОБА_13 , згоден. У вчиненому розкаюється і готовий понести покарання за свої дії.
Оскільки ОСОБА_4 добровільно та усвідомлено (сумнівів щодо чого під час його опитування встановлено не було) повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ним злочину, правильно розуміє зміст цих обставин, судом, за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Встановлені судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість  ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.
Суд зауважує, що в обвинувальному акті були зазначені анкетні данні осіб, за попередньою змовою в групі з якими ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин. Ухвалою суду від 26 березня 2026 року матеріали відносно вказаних осіб були виділені в окреме провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її провину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Частиною 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Оскільки відносно вищезазначених осіб справа в суді (в межах цього чи іншого провадження) ще не розглянута, у суду відсутні підстави зазначати у вироку їх прізвища із зазначенням про скоєння такими особами кримінального правопорушення. 
На підставі викладеного, в формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним анкетні данні вищезазначених осіб замінені на «особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження».
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим, тяжким злочином, обставини вчинення кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості спричинених наслідків, обсяг психотропної речовини яка є предметом кримінального правопорушення, наявність в діяннях ОСОБА_4 декількох кваліфікуючих знак, відомості про особу обвинуваченого. 
Останній на час вчинення злочину раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, холостий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
У якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, прокурор посилається на рецидив злочинів.
За приписами ст. 34 КК України, рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.
Станом на час вчинення злочину за цим вироком ОСОБА_4 не мав судимості за умисне кримінальне правопорушення, отже рецидив в його діях відсутній. 
На інші обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , сторони не посилаються і такі обставини в межах висунутого обвинувачення судом не встановлені.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що основним покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України з призначенням обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна (судом встановлено, що вчинений ОСОБА_4 злочин є корисливим), оскільки підстави для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи. 
До матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 06 березня 2026 року, яким ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 307 КК України засуджено до позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності. Вирок до цього часу не виконувався.
Оскільки злочин за цим вироком вчинено до постановлення попереднього вироку, покарання за сукупністю кримінальних правопорушень підлягає призначенню з дотриманням вимог ч. 4 ст. 70 КК України. При цьому, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте частково за попереднім вироком (зараховане попереднім вироком у строк покарання попереднє ув`язнення).
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді застави в розмірі 242240 грн. до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
З урахуванням вимог ч. 11 ст. 182 КПК України за відсутності згоди заставодавця на звернення судом застави на виконання вироку в частині майнових стягнень, після припинення строку дії запобіжного заходу застава підлягає поверненню заставодавцю.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення з 31 липня 2025 року по 03 вересня 2025 року включно підлягає зарахуванню у строк покарання обвинуваченому з розрахунку день за день.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 1/3 частки таких витрат (9805,4 / 3 = 3268,47).
Питання подальшої долі речових доказів вирішенню в межах цього провадження не піддягає, оскільки кримінальне провадження щодо інших співучасників злочину до цього часу не вирішене.
Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України, 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинути покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 06 березня 2026 року і остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності. 
В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком з 03 по 11 червня 2025 року включно. 
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обраховувати ОСОБА_4 з часу приведення вироку до виконання (затримання останнього на виконання вироку).
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення з 31 липня 2025 року по 03 вересня 2025 року включно зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 з розрахунку день за день.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у виді застави в розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю – ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в загальному розмірі 3268 (три тисячі двісті шістдесят вісім) гривень 47 (сорок сім) копійок.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою – з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

20.04.2026