Справа № 177/1115/26
Провадження № 3/177/276/26 
П О С Т А Н О В А 
Іменем України
15 квітня 2026 року Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., розглянувши матеріали, які надійшли до суду від ГУ ДПС у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка є ФОП ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, 
встановив:
ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем вчинила правопорушення встановленого порядку проведення розрахунків, а саме: 19.02.2026 о 14 год. 53 хв. в магазині розташованому за адресою: АДРЕСА_2 проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій з порушенням програмування коду згідно з УУКТ ЗЕД для підакцизної групи товарів на суму 449,00 грн., чим порушено п. 1 та п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тим самим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП. Правопорушення встановлено актом перевірки №522/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 19.02.2026. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Подала заяву в якій просила розглядати справу без її участі вину визнала в повному обсязі, просила суворо не карати. 
Згідно ст. 268 КУпАП справа розглянута за її відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне рішення.
Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №219 від 19.02.2026, актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України №522/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 19.02.2026. 
Таким чином, ОСОБА_1 , висновки, викладені в акті перевірки від 19.02.2026 в судовому порядку не оспорювала, а тому суд визнає акт як належний та допустимий доказ в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи. Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені судом. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.
Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, оскільки вона порушила встановлений законом порядок проведення розрахункових операцій у сфері торгівлі.
Обставин, пом`якшуючих чи обтяжуючих відповідальність за адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Призначаючи вид адміністративного стягнення, враховуючи характер та ступінь скоєного, особу правопорушника, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для неї буде штраф, передбачений санкцією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного вище та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 155-1, ст.ст. 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
постановив:
Визнати ОСОБА_1 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) гривня 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.
Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя В.В. Лященко