Справа № 383/264/26
Номер провадження 1-кп/383/96/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , 
прокурора – ОСОБА_3 , 
обвинуваченого – ОСОБА_4 , 
захисника – адвоката ОСОБА_5 , 
неповнолітньої потерпілої – ОСОБА_6 , 
законного представника неповнолітньої потерпілої – ОСОБА_7 , 
представника неповнолітньої потерпілої – адвоката ОСОБА_8 , 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №12025121050000016 про обвинувачення  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Шляхове Кропивницького району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України,-  
ВСТАНОВИВ:
В період часу з 04 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин 27 січня 2025 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував в гостях за місцем проживання потерпілої неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, та він пройшов до кімнати де перебувала одна неповнолітня ОСОБА_6 котра відпочивала на ліжку.
Діючи умисно та цілеспрямовано ОСОБА_4 , достеменно знаючи, що ОСОБА_6 14 років, ліг на ліжко до останньої.
Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо неповнолітньої особи, якій не виповнилось шістнадцять років, та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, ОСОБА_4 зняв з себе та потерпілої неповнолітньої ОСОБА_6 нижню білизну і вчинив з останньою статеві зносини, які виразились у природному сексуальному акті з контактом статевих органів, включаючи спробу вагінального проникнення та/або зовнішній дотик геніталій, про що свідчать характерні тілесні ушкодження потерпілої (крапковий крововилив на дівочій пліві, садно в човноподібній ямці), які, за висновком експерта ДСУ «Кіровоградського обласного бюро СМЕ» №78 від 07.02.2025 року, могли утворитись від дії напруженого статевого члена ОСОБА_4 . Відсутність повного проникнення пояснюється анатомічними особливостями будови дівочої пліви потерпілої, які не дозволяють проникнення без її порушення.
Під час вчинення протиправних дій сексуального характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , вона повідомила ОСОБА_4 про свої болісні відчуття та останній самостійно припинив спробу вагінального проникнення та зовнішній дотик геніталій.
Після чого, потерпіла неповнолітня ОСОБА_6 відразу залишила ОСОБА_4 і перейшла від нього в іншу кімнату.
В підготовчому судовому засіданні від процесуального прокурора надійшло клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 18.02.2026 року, укладеної між прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим  ОСОБА_4  за участю захисника адвоката ОСОБА_9 , яку долучено до матеріалів справи.
Згідно угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України. 
Сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 155 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік. 
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останній про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи , передбачені апробаційною програмою. 
В угоді передбачені наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди про визнання винуватості.
У підготовчому судовому засіданні прокурор і захисник висловились про можливість затвердження угоди про визнання винуватості. 
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 155 КК України визнав повністю і просив затвердити угоду про визнання винуватості. 
При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільною, він розуміє права, передбаченні ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 та законний представник неповнолітньої потерпілої – ОСОБА_7 в судовому засіданні надали згоду та не заперечила проти затвердження угод про визнання винуватості укладеною між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Бобринецького відділу Знамянської окружної прокуратури Кіровоградської області.
До угод про визнання винуватості долучено письмову згоду неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 та законного представника неповнолітньої потерпілої – ОСОБА_7 від 18.02.2026 року.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам чинного кримінального процесуального закону, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, неповнолітньої потерпілої та її законного представника, які висловились про можливість затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає затвердженню, виходячи з таких підстав.
Угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого ( ч.2 ст.469 КК України).
Відповідно до змісту п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди ( аб.2 ч.4 ст.469 КПК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КК України, тому суд кваліфікує його дії, як вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, суд враховує, згоду на натвердження угоди про визнання винуватості потерпілої ОСОБА_6 , іі законного представника ОСОБА_7 та представника - адвоката ОСОБА_8 за участі психодога ОСОБА_10 , а також те, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та перерахування в якості добровільної допомоги коштів на потреби ЗСУ.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Узгоджена сторонами остаточна міра покарання, у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік, відповідає вимогам Кримінального Кодексу України.
Відповідно до положень ст.475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а також призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у справі не заявлений. 
Під час досудового розслідування проводилися судово-психологічні експертизи, витрати на проведення яких в загальному становлять 13570,56 грн., що підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази, а саме: майка чорного кольору, чоловічі труси у жовто-блакитну смужку, шорти чорного кольору з написом PUMA, які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області - підлягають поверненню обвинуваченому ОСОБА_4 . 
В ході досудового розслідування та під час розгляду справи в суді запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.
Керуючись ст.ст. 174, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено 18.02.2026 року між прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. 
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та у відповідності до ст.76 КК України суд покладає на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи, навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. 
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 13570,56 грн.. 
Речові докази, а саме: майка чорного кольору, чоловічі труси у жовто-блакитну смужку, шорти чорного кольору з написом PUMA, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області – повернути обвинуваченому ОСОБА_4 . 
Копію вироку вручити прокурору, засудженому та захиснику. 
Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя       ОСОБА_1