ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1149/26 Справа № 175/11678/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Журавель Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Каланжова В.І. на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - 

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 29.06.2025 року близько 21 год 06 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ21011», д.н.з. НОМЕР_1 , по бульвару Машинобудівників біля буд. 4 м. Краматорськ, Донецької області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці із застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора Алкотестер Drager 7510 із застосуванням відеозапису, результат огляду - позитивна 0,78 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Каланжов В.І. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки справа розглянута за відсутністю його та ОСОБА_1 , а текст оскаржуваної постанови розміщено в підсистемі ЄСІТС 16.12.2025 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова не містить мотивування, за яким було встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, зокрема – чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, чи надавав він пояснення, чи пропонувалось йому право на проходження огляду та чи відмовлявся він від його проходження. На його думку, оскільки суд не зазначив про факт керування ОСОБА_1 та чим це підтверджується, то в матеріалах справи відсутні докази факту керування транспортним засобом. Зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази, що поліцейський, який проводив огляд на стан сп`яніння мав спеціальні звання. Суд не дослідив відеозапис та не перевірив строки останнього калібрування приладу, за допомогою якого проводився огляд. Вказує, що сторона захисту була позбавлення можливості знати в чому обвинувачується особа, оскільки судом не було надано доступ до адміністративних матеріалів. Наголошує, що сам по собі протокол, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі не підтверджуються сукупністю доказів. Вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом.
ОСОБА_1 та його захисник Каланжов В.І. про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились. Заяв про відкладення до суду не надходило.
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка була затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
За змістом п.2.9 «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами. 
Протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 093972 від 29.06.2025 року, згідно якого 29.06.2025 року близько 21 год 06 хв., по бульвару Машинобудівників біля буд. 4 в м. Краматорськ Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ21011», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотестер Drager 7510, результат позитивний, 078 ‰, що підтверджується тестом № 413, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду на стан сп`яніння – 0,78 ‰, із яким ОСОБА_1 згоден, що підтверджується його особистим підписом.
Роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою «Alcotest Drager 7510», прилад № ARLM-0450 тест № 413 від 29.06.2025 року, з якої вбачається, що 29 червня 2025 року о 21:16 годині протестовано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено 0,78 ‰, та яка містить підпис тестуємої особи.
Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ21011», д.н.з. НОМЕР_1 , факт підтвердження ОСОБА_1 вживання алкоголю – пива, факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Drager Alcotest 7510, та зафіксовано результат огляду 0,78 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився.
Рапортом інспектора, з якого вбачається, що 29.06.2025 року о 21:06 годині під час патрулювання м. Краматорськ по бульвару Машинобудівників біля буд. 4, за порушення комендантської години та через технічну несправність транспортного засобу (не працював задній лівий габарит), згідно п. 2 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», зупинено транспортний засіб «ВАЗ21011», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Водій погодився на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду 0,78 ‰ (тест №413), з яким водій погодився. Складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсторонено від керування шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не доказом, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у протоколі містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, про застосування технічних засобів для виявлення правопорушення. Тому протокол про адміністративне правопорушення є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.
Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.
В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції поклав не лише протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , а в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).
Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами. 
Наявність у працівників поліції повноважень на зупинку транспортного засобу, проведення огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення у апеляційного суду не викликає сумнівів, оскільки останні виконували свої службові обов`язки, тому доводи захисника в цій частині є безпідставними.
Протокол підписаний ОСОБА_1 , який будь-яких зауважень у протоколі не зазначив. Підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.
Копія протоколу про адміністративне правопорушення, акт огляду та роздруківка результату тестування на алкоголь були вручені ОСОБА_1 , тому доводи захисника про позбавлення сторони захисту можливостізнати в чому обвинувачується особа на увагу не заслуговують.
З оглянутого судом відеозапису встановлено, що процедура проходження огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння була проведена відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735.
Огляд проводився за згодою ОСОБА_1 . Порядок огляду на стан сп`яніння працівниками поліції дотримано.
На долученому до протоколу відеозапису відображено факт зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, здійснення огляду на стан сп`яніння за допомогою Alcotest Drager, зафіксовано результат 0,78 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився.
Отже, вказаний відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом апеляційний суд не вбачає.
Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 7510 OIML» № ARLM-0450 відповідає вимогам ДСТУ.
Вказане свідоцтво чинне до 31 липня 2025 року.
Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився 29 червня 2025 року, тобто в межах строку дії вказаного свідоцтва, тому доводи захисника в цій частині апеляційний суд не приймає.
Крім того, ОСОБА_1 було надано вказане свідоцтво для ознайомлення.
Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про не дослідження судом матеріалів справи та відеозапису із нагрудних камер працівників поліції не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи.
Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Каланжову В.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді.
Апеляційну скаргу захисника Каланжова В.І. залишити без задоволення.
Постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя