КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2026 року справа №320/3595/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантера ЛТД" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Суть спору: 20.10.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Пантера ЛТД" до Головного управління ДПС у м. Києві з позовом, в якому позивач просить суд:
- визнати дії Головного управління ДПС у м. Києві протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві №41461/6/26-15-07-05-07-07 від 06.07.2022 про відсутність підстав для застосування положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу ХХ "Перехідні положення" ПК України платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Пантера ЛТД" (код ЄДРПОУ 35059351);
- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві визнати правомірність застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу ХХ "Перехідні положення" ПК України платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Пантера ЛТД" (код ЄДРПОУ 35059351).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що є реальним суб`єктом господарської діяльності, зареєстрованим у встановленому законом порядку, здійснює діяльність відповідно до цивільного, господарського та податкового законодавства України, а бухгалтерський та податковий облік ведеться на підставі первинних документів. Підприємство наголошує, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та проведенням активних бойових дій у селі Заворичі Броварського району Київської області, де зберігався архів первинних бухгалтерських документів за період 2012-2021 років, відповідне приміщення було зруйноване, а документи – втрачені. З цього приводу позивач провів службове розслідування, оформив відповідні акти та повідомив контролюючий орган про втрату документів, додавши докази обставин такої втрати.
Позивач посилається на положення пункту 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, які передбачають особливий порядок у випадках втрати первинних документів унаслідок бойових дій чи окупації. На думку позивача, відмова контролюючого органу у застосуванні зазначених положень є протиправною, оскільки обґрунтована відсутністю переліку територій, визначених Кабінетом Міністрів України, тоді як обов`язок щодо затвердження такого переліку покладено саме на орган виконавчої влади, а не на платника податків. Позивач вважає, що зволікання держави у визначенні відповідних територій не може бути підставою для порушення його законних прав та принципу верховенства права.
У своїх доводах позивач зазначає, що рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.07.2022 та подальше рішення ДПС України від 13.09.2023 були прийняті без належної оцінки фактичних обставин, без врахування доказів втрати документів та без участі самого товариства. Позивач наголошує, що архів документів був розміщений у приміщенні, яке підтверджено договорами оренди та актами приймання-передачі, а факт його знищення підтверджується повідомленнями Київської обласної військової адміністрації про бойові дії та руйнування у зазначеному населеному пункті, а також внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 438 Кримінального кодексу України.
Позивач також посилається на правові позиції Конституційного Суду України щодо принципу верховенства права, правової визначеності та законних очікувань, які гарантують передбачуваність правового регулювання та захист набутого права. На переконання позивача, відмова у застосуванні положень пункту 69.28 ПК України суперечить цим принципам, порушує права підприємства та створює правову невизначеність. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати протиправними дії контролюючого органу та зобов`язати його застосувати положення податкового законодавства, які передбачають особливий порядок у випадках втрати первинних документів через бойові дії.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено, що справа буде розглядатися одноособово суддею за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
11.03.2024 позивачем через підсистему "Електронний Суд" подано додаткові пояснення у справі, в яких позивач зазначає, що ухвалою суду від 16.02.2024 у справі №320/3595/24 було витребувано від нього письмові пояснення щодо причин неподання повідомлення за формою 20-ОПП стосовно орендованого приміщення за адресою: Київська область, Броварський район, село Заворичі, вул. Вокзальна, 38. Позивач пояснює, що відповідно до положень пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України обов`язок подання повідомлення за формою 20-ОПП виникає у випадку, коли майно чи об`єкт використовується для здійснення господарської діяльності та утворює об`єкт оподаткування. У даному випадку приміщення №16 використовувалось виключно для розміщення та зберігання архіву документів, що не спричиняло виникнення у товариства обов`язку зі сплати податків. Відтак, на думку позивача, таке майно не є об`єктом оподаткування у розумінні Податкового кодексу, а тому у нього не виникало обов`язку подавати повідомлення за формою 20-ОПП щодо оренди зазначеного приміщення.
Позивач також посилається на статтю 4 Податкового кодексу України, яка закріплює принцип презумпції правомірності рішень платника податків. У випадку неоднозначного трактування норм законодавства рішення має прийматися на користь платника податків. Відтак, навіть за наявності різних підходів до визначення обов`язку подання повідомлення за формою 20-ОПП, позиція позивача повинна вважатися правомірною.
Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що надана відповідачем копія повідомлення від 16.06.2022 про втрату первинних документів підтверджує факт підписання його головним бухгалтером та містить перелік документів і відповідні податкові періоди. Це, на думку позивача, ще раз доводить необґрунтованість та протиправність рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.07.2022 №41461/6/26-15-07-05-07-07 про відсутність підстав для застосування положень пункту 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Окремо позивач повідомляє про виявлену технічну описку у прохальній частині позовної заяви. Зокрема, у пункті 2 позовної заяви було помилково зазначено вимогу про "визнання дій Головного управління ДПС у місті Києві протиправними", тоді як фактично позивач мав на меті вимагати "визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у місті Києві №41461/6/26-15-07-05-07-07 від 06.07.2022". Позивач наголошує, що ця описка є істотною, оскільки викривляє зміст позовної вимоги та може вплинути на майбутнє судове рішення. З метою уникнення ризику скасування рішення суду в апеляційній інстанції позивач просить виправити зазначену помилку.
13.05.2024 канцелярією суду зареєстровано відзив на позовну заяву, в якому Головне управління ДПС у м. Києві зазначає, що позовні вимоги ТОВ "Пантера ЛТД" є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Відповідач наголошує, що відповідно до положень Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести облік доходів і витрат, подавати звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, а також забезпечувати збереження первинних документів протягом установлених строків. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим, а відповідальність за його невиконання покладається на платника податків.
Відповідач посилається на положення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, які передбачають застосування спеціальних правил лише до платників податків, що здійснювали діяльність на територіях, де ведуться або велися бойові дії, чи на тимчасово окупованих територіях, і які не можуть пред`явити первинні документи. При цьому платник податків зобов`язаний подати повідомлення у довільній формі, підписане керівником та головним бухгалтером, із зазначенням обставин втрати документів, податкових періодів та загального переліку документів. На думку відповідача, повідомлення, подане ТОВ "Пантера ЛТД", не відповідало цим вимогам, оскільки не містило підпису головного бухгалтера, не було зазначено конкретного переліку документів та податкових періодів, що унеможливлювало застосування положень підпункту 69.28 ПКУ.
Окремо відповідач звертає увагу на те, що ТОВ "Пантера ЛТД" не подало повідомлення за формою №20-ОПП щодо орендованого приміщення у с. Заворичі, де зберігався архів документів. Відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1588, платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючий орган про всі об`єкти оподаткування, у тому числі орендовані, шляхом подання повідомлення за формою №20-ОПП. Відсутність такого повідомлення, на думку відповідача, є порушенням вимог законодавства та свідчить про неналежне виконання позивачем своїх обов`язків.
Відповідач також зазначає, що знаходження первинних документів на території, де велися бойові дії, не є автоматичною підставою для неможливості їх пред`явлення, у тому числі в електронному вигляді. Підприємство мало можливість провести інвентаризацію відповідно до Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №879, однак доказів створення інвентаризаційної комісії, проведення інвентаризації чи складання актів огляду та пошкоджень приміщення позивачем не надано. Відсутні також документи, що підтверджують фотофіксацію руйнувань.
Крім того, відповідач наголошує, що ТОВ "Пантера ЛТД" має офісне приміщення у м.Києві за адресою: проспект Відрадний, 65, і не навело економічної доцільності перевезення архіву документів до села Заворичі. На думку відповідача, це свідчить про необґрунтованість дій позивача щодо вибору місця зберігання документів.
Відповідач підкреслює, що належним способом захисту прав позивача у даних правовідносинах може бути лише зобов`язання контролюючого органу розглянути повідомлення та прийняти рішення на його підставі, а не заміна судом функцій податкового органу. Відповідач вважає, що при прийнятті рішення від 06.07.2022 діяв обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а тому позовні вимоги ТОВ "Пантера ЛТД" не підлягають задоволенню.
03.05.2024 позивачем через підсистему "Електронний Суд" подано відповідь на відзив, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Пантера ЛТД" наголошує, що відповідач у своєму відзиві фактично не спростував жодного доводу позовної заяви та не надав суду належних доказів, які могли б підтвердити правомірність прийнятого рішення від 06.07.2022 №41461/6/26-15-07-05-07-07. Позивач підкреслює, що єдина підстава, на яку посилається відповідач, – відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку територій, де ведуться бойові дії, – не може бути покладена на платника податків, адже обов`язок визначення такого переліку належить органам виконавчої влади. Зволікання держави у виконанні цього обов`язку не може обмежувати права підприємства, яке втратило первинні документи внаслідок військових дій.
Позивач звертає увагу суду, що факт ведення бойових дій у селі Заворичі, де зберігався архів документів, є загальновідомим і підтверджується офіційними актами та повідомленнями державних органів. Крім того, 22.12.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України було затверджено Перелік територій, на яких ведуться бойові дії або які тимчасово окуповані, що остаточно підтвердило правомірність доводів позивача. Окрім цього, розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р також опосередковано засвідчило факт бойових дій у Київській області, що, на думку позивача, не було враховано контролюючим органом.
Щодо твердження відповідача про відсутність підпису головного бухгалтера та переліку документів у повідомленні від 16.06.2022, позивач зазначає, що примірник повідомлення, який залишився у підприємства та був долучений до позовної заяви, містить підпис головного бухгалтера та перелік документів із зазначенням відповідних податкових періодів. Це підтверджує виконання позивачем вимог підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. Позивач наголошує, що повідомлення було оформлене належним чином і відповідало вимогам законодавства.
Позивач також підкреслює, що скарга на рішення ГУ ДПС у м. Києві була подана ним ще 27.07.2022, проте розглянута лише 13.09.2023, тобто більше ніж через рік після її подання. На думку позивача, така затримка суперечить положенням пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України, відповідно до яких скарга вважається задоволеною у разі ненадання вмотивованого рішення у встановлений строк. Таким чином, позивач вважає, що його скарга мала бути задоволена автоматично, а рішення контролюючого органу – визнане протиправним.
Окремо позивач звертає увагу на економічну доцільність розміщення архіву документів у приміщенні за адресою: Київська область, Броварський район, село Заворичі, вул. Вокзальна, 38, оскільки вартість оренди нерухомості в області є значно нижчою, ніж у місті Києві. Це, на думку позивача, підтверджує раціональність його дій та відсутність будь-яких порушень у виборі місця зберігання документів.
Позивач також посилається на положення статті 21 Податкового кодексу України, які зобов`язують контролюючі органи не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів платників податків. На його переконання, рішення про відмову у застосуванні положень пункту 69.28 ПК України було завуальоване під лист про розгляд повідомлення, що є порушенням принципів законності та правової визначеності. Позивач наголошує, що відповідач не довів правомірності своїх дій, а тому його рішення не може вважатися законним.
Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем подано пояснення у справі від 04.03.2024 №2, в яких Головне управління ДПС у м. Києві додатково наголошує, що під час розгляду повідомлення ТОВ "Пантера ЛТД" було встановлено факт передачі первинних документів на архівне зберігання, що, на думку податкового органу, вимагало дотримання чітких процедур, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ. Відповідач підкреслює, що повідомлення позивача не містило необхідних реквізитів – підпису головного бухгалтера, переліку документів та податкових періодів, що є обов`язковими елементами для застосування спеціальних правил.
Окремо відповідач звертає увагу на положення Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1588, які передбачають обов`язок платника податків подавати повідомлення за формою №20-ОПП не лише при створенні чи відкритті об`єкта оподаткування, але й у разі зміни його призначення, перепрофілювання або зміни відомостей про нього. Відповідач зазначає, що у випадку зміни призначення об`єкта інформація має подаватися двома рядками – про закриття попереднього об`єкта та відкриття нового. На думку податкового органу, позивач не виконав цих вимог щодо орендованого приміщення у с. Заворичі.
Крім того, відповідач підкреслює, що навіть за умов бойових дій знаходження первинних документів на відповідних територіях не є автоматичною підставою для неможливості їх пред`явлення, у тому числі в електронному вигляді. Підприємство мало провести інвентаризацію відповідно до Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, однак не надало доказів створення інвентаризаційної комісії, складання актів огляду чи пошкоджень приміщення, а також фотофіксації руйнувань. Це, на думку відповідача, підтверджує неналежне виконання позивачем своїх обов`язків.
Додатково відповідач зазначає, що в інформаційних базах даних зафіксовано наявність у ТОВ "Пантера ЛТД" офісного приміщення у м. Києві за адресою: проспект Відрадний, 65, і позивач не навів економічної доцільності перевезення архіву документів до села Заворичі. Податковий орган вважає, що це ставить під сумнів обґрунтованість дій позивача щодо вибору місця зберігання документів.
22.06.2024 канцелярією суду зареєстровано додаткові пояснення відповідача у справи, в яких відповідач зазначає, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб місцезнаходженням та юридичною адресою ТОВ "Пантера ЛТД" є м. Київ, проспект Відрадний, 95-Ю. За інформацією ресурсів ДПС, підприємство протягом тривалого часу перебувало на спрощеній системі оподаткування, а також подавало податкову звітність, у тому числі декларації платника єдиного податку третьої групи, фінансову звітність мікропідприємства, декларації з податку на прибуток та звітність з ПДВ. Відповідач наголошує, що протягом 2019-2023 років позивачем було подано 39 декларацій з ПДВ та зареєстровано податкові накладні на суму понад 5 млн грн, що свідчить про наявність у підприємства первинних документів, необхідних для ведення бухгалтерського обліку.
Відповідач також звертає увагу на дані щодо електронного документообігу ТОВ "Пантера ЛТД". Зокрема, встановлено, що податкові обов`язки виконувалися з використанням IP-адрес, зареєстрованих у місті Києві, через інтернет-провайдера ТОВ "Вектор-М". Водночас із села Заворичі, де позивач стверджує про зберігання архіву документів, електронний документообіг не здійснювався. Це, на думку відповідача, свідчить про відсутність бухгалтерських документів за цією адресою та підтверджує, що господарська діяльність фактично здійснювалася з м.Києва.
Крім того, відповідач зазначає, що позивач у період з лютого по червень 2022 року не повідомляв контролюючий орган про неможливість надання чи втрату первинних документів у порядку, передбаченому пунктом 44.5 статті 44 Податкового кодексу України. Також позивачем не надано актів Державної служби України з надзвичайних ситуацій, які б підтверджували руйнування будівлі у с. Заворичі, а до матеріалів справи долучено лише повідомлення з інтернет-ресурсів. Відсутні фото- чи відеофіксація руйнувань матеріального та комп`ютерного обладнання, а також первинної документації. Відповідач наголошує, що позивач не надав інформації про електронні документи та носії, які використовувалися для ведення бухгалтерського та податкового обліку, і не пояснив неможливість їх вивезення чи використання.
На думку відповідача, обов`язковою умовою для застосування спеціальних правил підтвердження даних податкового обліку, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ, є наявність об`єктивних підтверджених обставин втрати документів унаслідок бойових дій чи окупації. У даному випадку, як зазначає відповідач, позивач не довів причинно-наслідкового зв`язку між військовими діями та неможливістю виконання ним податкових обов`язків. Встановлено факти продовження господарської діяльності позивачем після 24 лютого 2022 року, що, на думку відповідача, свідчить про наявність у підприємства первинних документів та можливість виконання податкових обов`язків.
Таким чином, відповідач у своїх додаткових поясненнях робить акцент на тому, що позивач не надав належних доказів втрати документів, продовжував здійснювати господарську діяльність та подавати звітність, а тому підстави для застосування спеціальних правил, передбачених підпунктом 69.28 ПКУ, відсутні.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пантера ЛТД" (ідентифікаційний код: 35059351, місцезнаходження: 03061, Україна, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю) зареєстроване 24.04.2007 як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 10701020000027929.
Види діяльності за КВЕД: 
68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна
68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна
77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.
10.01.2022 ТОВ "Пантера ЛТД" уклало договір №7 оренди нежитлового приміщення з ТОВ "Заворичі" (ідентифікаційний код 44442754) (а.с. 25-27)., відповідно до якого ТОВ "Заворичі" зобов`язується передати позивачу в тимчасове платне користування, а позивач зобов`язується прийняти частину нежилого приміщення №16 у будівлі А-2 площею 33,7 кв.м за адресою: Київська область, Броварський район, с. Заворичі, вул. Вокзальна, 38. 
Приміщення призначалося для зберігання архіву первинних бухгалтерських та інших документів позивача. 
10.01.2022 було складено акт приймання-передачі приміщення (а.с. 28). 
Наказом директора ТОВ "Пантера ЛТД" від 10.01.2022 №10/01/22 (а.с. 33) головному бухгалтеру Бажан Л.В. доручено в термін до 31.01.2022 перемістити архів документів за період з 01.01.2012 по 31.12.2021 до приміщення за адресою: Київська область, Броварський район, с. Заворичі, вул. Вокзальна, 38. 
15.02.2022 відповідно до додаткової угоди №1 до договору оренди нежитлових приміщень №7 від 10.01.2022 (а.с. 29) сторони дійшли згоди припинити договір у зв`язку із відчуженням ТОВ "Заворичі" нерухомого майна, що було предметом договору.
У зв`язку зі зміною власника будівлі 15.02.2022 було укладено новий договір оренди №15/02/22-А/5 (а.с. 75-77) між позивачем та ТОВ "Билайн", яке набуло право власності на будівлю. Архів продовжував зберігатися у приміщенні №16 за тією ж адресою, що підтверджується актом приймання-передачі від 15.02.2022 (а.с. 77).
24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №2102-IX, на всій території України було введено воєнний стан. У цей же день наказом директора ТОВ "Пантера ЛТД" №24/02/22 (а.с. 34) для всіх працівників позивача встановлено режим дистанційної роботи. 
У період з 24.02.2022 по 31.03.2022 у селі Заворичі Київської області відбувались активні бойові дії (а.с. 35-40), внаслідок яких нежитлова будівля за адресою вул. Вокзальна, 38 була зруйнована, а архів первинних документів позивача втрачено.
15.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №12022111130000970 про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 438 КК України. Власник будівлі – ТОВ "Билайн" був визнаний потерпілим у цьому провадженні (а.с. 81-82).
13.06.2022 ТОВ "Билайн" листом №16 (а.с. 80) повідомило позивача про руйнування нежилого приміщення №16 у будівлі А-2 за адресою: Київська область, Броварський район, с. Заворичі, вул. Вокзальна, 38, внаслідок чого між позивачем та ТОВ "Билайн" було укладено додаткову угоду до договору оренди №15/02/22-А/5 від 15.02.2022 (а.с. 81), згідно з якою у зв`язку з руйнуванням майна в результаті активних бойових дій та неможливістю його подальшої експлуатації сторони договору дійшли згоди припинити дію договору.
16.06.2022 ТОВ "Пантера ЛТД" звернулося до ДПІ у Подільському районі ГУ ДПС у м. Києві з повідомленням №6 про втрату первинних документів, яке було підписано директором Наталією Чіріч та головним бухгалтером Ларисою Бажан (а.с. 20-21).
У повідомленні були викладені обставини втрати та додані відповідні докази, серед яких акт службового розслідування щодо втрати (знищення) первинних та інших документів внаслідок активних бойових дій від 15.06.2022, доповідна записка та пояснення головного бухгалтера позивача (а.с. 22-24). 
06.07.2022 заступником начальника ГУ ДПС у м. Києві Інною Якушко було повідомлено позивача про прийняте рішення листом №41461/6/26-15-07-05-07-07 (а.с. 19) про відсутність підстав для застосування положень пункту 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, мотивуючи це відсутністю затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку територій, де ведуться бойові дії.
27.07.2022 позивачем листом №8 (а.с. 60-63) подано скаргу ДПС України на рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.07.2022 №41461/6/26-15-07-05-07-07, в якій зазначено, що рішення про відмову у застосуванні положень пункту 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України є протиправним, оскільки було прийняте без належної оцінки фактичних обставин втрати первинних документів та без врахування наданих доказів.
Позивач наголосив, що архів первинних бухгалтерських та інших документів за період 2012-2021 років зберігався у приміщенні №16 нежитлової будівлі А-2 за адресою: Київська область, Броварський район, село Заворичі, вул. Вокзальна, 38. Унаслідок активних бойових дій у лютому-березні 2022 року будівля була зруйнована, що спричинило втрату архіву. Цей факт підтверджувався наказами директора підприємства, актами службового розслідування, договорами оренди, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12022111130000970 від 15.05.2022, а також офіційними повідомленнями Київської обласної військової адміністрації про бойові дії у зазначеному населеному пункті.
У скарзі було підкреслено, що контролюючий орган відмовив у застосуванні спеціальних правил, передбачених пунктом 69.28 ПКУ, посилаючись на відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку територій, де ведуться бойові дії. Позивач зазначив, що обов`язок визначення такого переліку покладено на органи виконавчої влади, а не на платника податків, і зволікання держави у виконанні цього обов`язку не може бути підставою для порушення його законних прав.
Крім того, у скарзі було наведено правові аргументи з посиланням на статті 55 та 56 Податкового кодексу України, які гарантують право платника податків на оскарження рішень контролюючих органів. Позивач також послався на принцип верховенства права та правової визначеності, закріплений у Конституції України та підтверджений рішеннями Конституційного Суду України.
З огляду на це позивач просив Державну податкову службу України скасувати рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.07.2022 №41461/6/26-15-07-05-07-07 та зобов`язати контролюючий орган застосувати положення пункту 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України до підприємства у зв`язку з втратою первинних документів через бойові дії.
Скарга була розглянута Державною податковою службою України 13.09.2023, за результатами чого рішенням №26872/6/99-00-06-02-03-06 (а.с. 14-16) скаргу залишено без задоволення, а рішення ГУ ДПС у м. Києві – без змін.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діє станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зокрема, в силу частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
За частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.04.2021 у справі №826/15741/18, з метою безумовного дотримання конституційного принципу, визначеного у статті 129 Конституції України, в частині 3 статті 2 та статті 9 КАС України закріплено, що до основних засад (принципів) адміністративного судочинства належить, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.
Принцип змагальності судового провадження охоплює собою право особи, крім можливості подавати власні докази, знати про існування всіх представлених доказів та пояснень іншими учасниками справи, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду, мати можливість знайомитись з матеріалами справи та робити з них копії, а також володіти відповідними знаннями (залучати професійного представника) та змогу коментувати представлені докази та пояснення у належній формі та у встановлений час.
Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття "право на справедливий суд", що гарантоване Конвенцією.
Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 КАС України).
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків. Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Податковий кодекс України (далі – ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 ПК України).
Згідно зі статтею 16 ПК України, платників податків зобов`язано, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За правилами пункту 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 44.3 статті 44 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).
Відповідно до пункту 44.5 статті 44 ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.
Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
У разі не відновлення документів, зазначених у пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, або їх повторної втрати, пошкодження чи дострокового знищення, що відбулися після використання платником податків права на їх відновлення у порядку, передбаченому цим пунктом, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності або на час виконання ним вимог митного, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який в подальшому продовжувався у встановленому порядку.
Отже, з 24.02.2022 та по теперішній час на території України триває воєнний стан.
З метою забезпечення прав і обов`язків платників податків протягом вказаного періоду, Законом України від 03.03.2022 №2118-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану", який набрав чинності 07.03.2022, доповнено Підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України пунктом 69.
Підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.
Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.
У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).
Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.
Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.
Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.
Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.
Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.
Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.
Отже, підставами звернення платника податків до податкового органу з приводу застосування підпункту 69.28. пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ є:
1) втрата первинних документів (знищення чи зіпсуття) за умови провадження діяльності платника податків на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України;
2) знаходження первинних документів на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.
Судом також враховується, що підпунктом 69.28 пункту 69 ПК України визначено, що Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та території, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 №75 затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022. Перелік у подальшому змінювався станом на відповідну дату.
06.12.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією" згідно із якою, перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. 
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, а також визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 "Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за №453/37789 (із змінами).
Наказ від 22.12.2022 №309 набрав чинності з 27.12.2022.
Відповідно до зазначеного Переліку с. Заворичі Калитянської селищної територіальної громади Броварського району Київської області, віднесено до території, на якій велись бойові дії у період з 06.03.2022 по 31.03.2022 (код рядка UA32060150030025066).
Щодо втрати первинних документів позивача, які знаходились в орендованому приміщенні ТОВ "Пантера ЛТД" у селі Заворичі Броварського району Київської області, суд бере до уваги, що після початку широкомасштабної військової агресії Російської Федерації зазначений населений пункт опинився в зоні активних бойових дій. У період з 06.03.2022 по 31.03.2022 територія села піддавалася систематичним обстрілам та атакам, що призвело до значних руйнувань інфраструктури, у тому числі нежитлової будівлі за адресою: вул. Вокзальна, 38, де підприємство зберігало архів первинних бухгалтерських документів за 2012-2021 роки. Внаслідок руйнування будівлі архів було втрачено повністю.
На підтвердження цих обставин ТОВ "Пантера ЛТД" до повідомлення про втрату первинних документів від 16.06.2022 №6 надало комплексні докази. Зокрема, копії договорів оренди приміщення: договір №7 від 10.01.2022, укладений з ТОВ "Заворичі", та договір №15/02/22-А/5 від 15.02.2022, укладений з новим власником будівлі – ТОВ "Билайн". Додано також наказ директора №10/01/22 від 10.01.2022 "Про організацію роботи з розміщення та зберігання первинних та інших документів", яким головному бухгалтеру ОСОБА_1 доручалося перемістити архів до зазначеного приміщення. Крім того, підприємство надало акт службового розслідування щодо втрати документів, який підтверджує факт їх знищення внаслідок бойових дій.
Додатковим доказом є витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12022111130000970 від 15.05.2022, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 438 Кримінального кодексу України, де власник будівлі – ТОВ "Билайн" був визнаний потерпілим. Це підтверджує, що факт руйнування будівлі та знищення документів був офіційно зафіксований у межах кримінального провадження.
Крім того, позивач посилався на офіційні повідомлення Київської обласної військової адміністрації, розміщені у березні-квітні 2022 року на офіційному сайті, які містили інформацію про обстріли населених пунктів Броварського району, зокрема села Заворичі, та підтверджували факт руйнування житлових і нежитлових будівель, у тому числі складських приміщень. Ці повідомлення є загальновідомими та також підтверджують обставини втрати архіву.
Слід звернути увагу, що контролюючий орган не може вимагати від позивача доказів, які не передбачені вимогами чинного законодавства (підпункт 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України), оскільки за загальним правилом у діяльності контролюючого органу застосовується принцип "дозволено все, що прямо передбачено законом".
Згідно з абзацом 4 підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у разі невизнання фактів втрати первинних документів позивача та неможливості їх вивезення дані та показники податкової звітності позивача за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів, проте відсутність таких документів у позивача спричинена наслідками збройної агресії російської федерації.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Враховуючи встановлені обставини та досліджені матеріали справи, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 06.07.2022 №41461/6/26-15-07-05-07-07, яким відмовлено ТОВ "Пантера ЛТД" у можливості застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності відповідно до підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, було прийняте без належної оцінки фактичних обставин втрати первинних документів, без врахування наданих доказів та не у спосіб, визначений законом.
Таким чином, зазначене рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві визнати правомірність застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу ХХ "Перехідні положення" ПК України платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Пантера ЛТД" суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах Згідно з положеннями частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частина 4 статті 245 КАС України передбачає, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії після скасування його адміністративного акту.
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Тож, суд погоджується, що належним способом захисту буде зобов`язати відповідача забезпечити позивачу можливість застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу ХХ "Перехідні положення" ПК України платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Пантера ЛТД".
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5 368,00 грн відповідно до платіжної інструкції №714 від 20.10.2023 (а.с. 13), які підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 241 243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :
1. Адміністративний позов задовольнити повністю. 
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві №41461/6/26-15-07-05-07-07 від 06.07.2022 про відсутність підстав для застосування положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу ХХ "Перехідні положення" ПК України платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Пантера ЛТД" (ідентифікаційний код 35059351).
3. Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві визнати правомірність застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу ХХ "Перехідні положення" ПК України платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Пантера ЛТД" (ідентифікаційний код 35059351).
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код ВП 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантера ЛТД" (ідентифікаційний код 35059351) судовий збір у розмірі 5 368,00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім грн 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.