ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

15.04.2026	м. Суми	Справа № 920/25/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., за участі секретаря судового засідання Виходцевої О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/25/25
за позовом Окружної прокуратури міста Суми (вул. Г. Кондратьєва, буд. 79, м.Суми, 40000),
в інтересах держави в особі позивачів
1)Сумської міської ради (площа Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40000; код за ЄДРПОУ 23823253),
2)Сумської міської військової адміністрації Сумського району Сумської області (площа Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40000; код за ЄДРПОУ 45171796),
3)Управління охорони здоров`я Сумської міської ради (вул. Гетьмана Петра Скоропадського, 26, м. Суми, 40022; код за ЄДРПОУ 02013165),
до відповідачів: 1)Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня №4» Сумської міської ради (вул. Хворостянка, буд. 3, м. Суми, 40004; код за ЄДРПОУ 020003000),
2)Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (вул. Реміснича, буд. 35, м. Суми, 40004; код за ЄДРПОУ 41884537), 
про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 150174,75 грн

за участю представників сторін:
прокурор: Васянович М.В. (службове посвідчення від 01.03.2026 №074951),
від позивачів: 1) не прибув, 
2) не прибув,
3) не прибув,
від відповідачів: 1) Пошутило В.М. (довіреність від 16.01.2026 №б/н),
2) Брага Ю.О. (довіреність від 03.12.2025 №7-12/7-Д/131),
справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:
14.01.2025 прокурор звернувся з позовом, відповідно до якого просить: 
1)визнати недійсною додаткову угоду від 15.03.2021 №3 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми";
2)визнати недійсною додаткову угоду від 29.03.2021 №4 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми";
3)визнати недійсною додаткову угоду від 23.04.2021 №6 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми";
4)визнати недійсною додаткову угоду від 22.09.2021 №7 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми";
5)визнати недійсною додаткову угоду від 22.09.2021 №8 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми";
6)визнати недійсною додаткову угоду від 24.01.2022 №11 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми";
7)стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" на користь Управління охорони здоров`я Сумської міської ради безпідставно сплачені кошти в сумі 150174,75 грн (сто п`ятдесят тисяч сто сімдесят чотири грн 75 коп.).
8)стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" за наступними реквізитами: Сумська обласна прокуратура (м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, код 03527891, р/р UA598201720343120001000002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 16956,80 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість грн 80 коп.) судового збору.
14.01.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/25/25 призначено до розгляду судді Котельницькій В.Л.
Ухвалою від 20.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/25/25 в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 03.03.2025; установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.
21.01.2025 за електронним запитом суду сформовані витяги з ЄДРПОУ, за якими:
1) відповідач - Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня №4» Сумської міської ради, зареєстроване як юридична особа з ідентифікаційним кодом 020003000 та місцезнаходженням: вул. Хворостянка, буд. 3, м. Суми, 40004;
2) відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми», зареєстроване як юридична особа з ідентифікаційним кодом 41884537 та місцезнаходженням: вул. Реміснича, буд. 35, м. Суми, 40004.
06.02.2025 відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми", подав відзив на позовну заяву (вх №530, 571 від 06.02.2025), в якому другий відповідач просить позов прокурора залишити без розгляду; у разі відмови у задоволенні зазначеної вимоги - відмовити у задоволенні позову та покласти судові витрати на прокурора.
10.02.2025 прокурор подав відповідь на відзив (вх №557), за якою прокурор позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.
Ухвалою від 20.02.2025 у справі №920/25/25 постановлено задовольнити заяву прокурора про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №754 від 18.02.2025); провести підготовче судове засідання у справі, призначене на 03.03.2025, 10:30, та усі наступні судові засідання за участі прокурора Васяновича Максима Володимировича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
24.02.2025 позивач - Сумська міська військова адміністрація Сумського району Сумської області, подав клопотання від 18.02.2025 №481/08-17 про розгляд справи за відсутності сторони (вх №1073).
27.02.2025 позивач - Управління охорони здоров`я Сумської міської ради, надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (вх №824).
27.02.2025 відповідач - ТОВ "Енера Суми", подав заперечення (вх №830), в якому другий відповідач підтримав позицію, викладену у відзиві на позов та просить позов прокурора залишити без розгляду; відмовити у задоволенні позову.
28.02.2025 відповідач - ТОВ "Енера Суми", подав заяву про відкладення розгляду справи (вх №846).
03.03.2025 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 10:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 03.03.2025 у справі №920/25/25.
Ухвалою від 04.03.2025 у справі №920/25/25 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; призначено підготовче судове засідання на 14.04.2025 за участі прокурора в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
07.03.2025 відповідач - ТОВ "Енера Суми", подав заяву про зупинення провадження у справі (вх №1147), в якій другий відповідач просив зупинити провадження у справі №920/25/25 до прийняття відповідного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №920/19/24.
17.03.2025 позивач - Сумська міська військова адміністрація Сумського району Сумської області, подав клопотання від 13.03.2025 №776/08-17 про розгляд справи за відсутності сторони (вх №1529).
10.04.2025 прокурор подав заперечення на клопотання другого відповідача про зупинення провадження у справі (вх №1622).
14.04.2025 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 10:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумської області повітряної тривоги та надходженням повідомлення про мінування будівлі суду, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 14.04.2025 у справі №920/25/25.
Ухвалою від 15.04.2025 у справі №920/25/25 призначено підготовче судове засідання на 12.05.2025, 11:30, за участі прокурора в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
12.05.2025 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 11:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 12.05.2025 у справі №920/25/25.
Ухвалою від 16.05.2026 у справі №920/25/25 постановлено: задовольнити заяву відповідача - ТОВ "Енера Суми" про зупинення провадження у справі (вх №1147 від 07.03.2025); зупинити провадження у справі №920/25/25 та розгляд клопотання відповідача про залишення позову прокурора без розгляду, викладене в п. 2 прохальної частини відзиву на позов (вх №530, 571 від 06.02.2025) та запереченнях (вх №830 від 27.02.2025), до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду у справі №920/19/24; зобов`язати учасників справи повідомити суд про усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження.
28.10.2025 відповідно до наказу голови Господарського суду Сумської області №16 від 28.10.2025 "Про внесення змін до облікових документів ОСОБА_1 ", в зв`язку зі зміною прізвища суддею Вікторією Котельницькою, змінено прізвище " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_3 ".
09.12.2025 прокурор подав заяву про поновлення провадження у справі (вх. № 5915), відповідно до якої прокурор просив поновити провадження у даній справі.
10.12.2025 позивач - Сумська міська військова адміністрація Сумського району Сумської області, подав заяву про проведення засідання за відсутності учасника справи (вх №5955), за яким другий позивач просить розглянути справу за відсутності його представника, зауваживши, що позов прокурора підтримує та просить задовольнити.
19.01.2026 відповідач - КНП «Клінічна лікарня №4» СМР, подав клопотання про відкладення розгляду справи.
19.01.2026 відповідач - ТОВ «Енера Суми», подав наступні документи:
1)заяву (вх №278 від 19.01.2026), відповідно до якої другий відповідач не заперечує проти поданого першим відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи;
2)клопотання про залишення позову прокурора без розгляду (вх №218 від 19.01.2026).
19.01.2026 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 12:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 19.01.2026 у справі №920/25/25.
Ухвалою від 20.01.2026 у справі №920/25/25 призначено підготовче судове засідання на 18.02.2026, 10:00, за участі прокурора в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
03.02.2026 прокурор подав заперечення на клопотання про залишення без розгляду позову прокурора (вх №582).
18.02.2026 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 10:00, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 18.02.2026 у справі №920/25/25.
Ухвалою від 20.02.2026 у справі №920/25/25 призначено підготовче судове засідання на 18.03.2026, 10:00, за участі прокурора в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У підготовчому судовому засіданні 18.03.2026 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 15.04.2026, 11:00.
Ухвалою від 19.03.2026 у справі №920/25/25 повідомлено позивачів про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 15.04.2026, 11:00.
У судовому засіданні 15.04.2026 встановлено: 
Прокурор та представники відповідачів у судове засідання в режимі відеоконференції прибули.
Представники позивачів у судове засіданні не прибули, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до поданих клопотань (вх №1073 від 24.02.2025 та вх №824 від 27.02.2025) та заяви (вх №5955 від 10.12.2025) позовні вимоги підтримують та просять справу розглянути без їх участі.
Прокурор вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представники відповідача, проти позову заперечували та просили в задоволенні позову вімовити.
Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які сторони у справі посилалися, як на підставу своїх вимог та/або заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.
У судовому засіданні в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 219 ГПК України суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголосив скорочене рішення.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.
14.01.2025 прокурор звернувся до суду з позовом, в прохальній частині якого просить визнати недійсними додаткові угоди №3, 4, 6, 7, 8, 11 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між КНП «Клінічна лікарня №4» СМР та ТОВ «Енера Суми», а також стягнути з ТОВ «Енера Суми» на користь Управління охорони здоров`я Сумської міської ради сплачені кошти в сумі 150174,75 грн та судові витрати.
Зверненню до суду передували наступні дії прокурора:
Окружною прокуратурою міста Суми під час встановлення підстав для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді встановлено ознаки порушення вимог чинного законодавства у сфері публічних закупівель товарів (дотримання вимог Закону України «Про публічні закупівлі»), зокрема, під час проведення закупівлі електричної енергії Комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня №4» Сумської міської ради, код за ЄДРПОУ 02000300, згідно з даними електронної системи «Prozorro» (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-12-09-006841-c).
Листами від 19.12.2024 №51-11164вих24, №51-11165вих24, №51-11166вих24, на виконання вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Окружна прокуратура міста Суми повідомила Управління охорони здоров`я Сумської міської ради, Сумську міську раду та Сумську міську військову адміністрацію, відповідно, про порушення інтересів громади та запропонувала вжити заходів щодо звернення до суду, з метою стягнення надмірно сплачених коштів.
Прокурор зауважив, що Сумська міська рада відповіді на лист від 19.12.2024 №51-11165вих24 не надала.
Листом від 27.12.2024 №24.01-07/953 Управління охорони здоров`я Сумської міської ради повідомило прокурора про відсутність коштів на сплату судового збору щодо звернення до суду із позовною заявою та просило здійснити представництво у суді органи прокуратури.
Листом від 07.01.2025 №35/08-17 Сумська міська військова адміністрацію зазначила, що не заперечує щодо вжиття заходів представницького характеру органами прокуратури у зв`язку із відсутністю в адміністрації коштів на сплату судового збору.
Листом від 03.01.2025 №51-64вих25 Окружною прокуратурою міста Суми проінформовано Управління охорони здоров`я Сумської міської ради, Сумську міську раду та Сумську міську військову адміністрацію в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» про звернення до суду з позовом.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді встановлені у Законі України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1697-VII), частина третя статті 23 якого визначає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Відповідно до абзаців першого - третього частини четвертої ст. 23 Закону № 1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Згідно із частиною четвертою ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу другого частини п`ятої ст. 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 826/13768/16, від 05 березня 2020 року у справі № 9901/511/19, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20, від 21 червня 2023 року у справі № 905/1907/21).
Частини третя та четверта статті 23 Закону № 1697-VII серед іншого встановлюють умови, за яких прокурор може виконувати субсидіарну роль із захисту інтересів держави за наявності органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах).
Встановлена цим Законом умова про необхідність звернення прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову спрямована на те, аби прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18). За позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
Тобто визначений частиною четвертою статті 23 Закону № 1697-VII обов`язок прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. У цій статті не йдеться про досудове врегулювання спору, і, відповідно, вона не покладає на прокурора обов`язок вживати заходів з такого врегулювання шляхом досудового звернення до суб`єкта, якого прокурор вважає порушником інтересів держави і до якого як до відповідача буде звернений позов.
Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 826/13768/16, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19, від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20, від 08 листопада 2023 року у справі № 607/15052/16-ц).
У категорії спорів щодо визнання недійсними договорів, укладених у межах публічних закупівель, пред`явлення прокурором позову в інтересах осіб, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, має ґрунтуватися на визначенні того, яка саме особа є суб`єктом, що має безпосередній інтерес у захисті державних фінансових ресурсів та в належному виконанні договірних зобов`язань відповідно до положень Закону України «Про публічні закупівлі» (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12 березня 2025 року у справі № 924/524/24).
Закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них ( постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 923/449/18, від 25 лютого 2021 року у справі № 912/9/20, від 25 червня 2024 року у справі № 918/760/23, від 01 жовтня 2024 року у справі № 918/778/23, від 20 лютого 2025 року у справі № 910/16372/21).
Прокурор, обґрунтовуючи звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління охорони здоров`я Сумської міської ради, Сумської міської ради та Сумської міської військової адміністрації, зазначив, що укладення оспорюваних додаткових угод до договору з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що були виділені з місцевого бюджету позивачам як розпорядникам бюджетних коштів, а також порушило економічні (майнові) інтереси держави у бюджетній сфері, оскільки заподіяло прямої шкоди майновим інтересам держави у вигляді переплати бюджетних коштів у сумі 150174,75 грн.
Матеріалами справи підтверджено, що фінансування за оспорюваними додатковими угодами здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету Сумської громади; Сумська міська рада є органом місцевого самоврядування, що є засновником першого відповідача - КНП «Клінічна лікарня №4» СМР та головним розпорядником бюджетних коштів; КНП «Клінічна лікарня №4» СМР перебуває у функціональному підпорядкуванні Управління охорони здоров`я Сумської міської ради; Сумська міська військова адміністрація Сумського району Сумської області є компетентним суб`єктом щодо захисту інтересів держави та наділена повноваженнями щодо реагування заходами цивільно-правового характеру на факт укладення вищезгаданого договору публічної закупівлі та додаткових угод до нього.
Таким чином, прокурор обґрунтовує порушення інтересів держави укладенням відповідачами додаткових угод усупереч вимогам чинного законодавства та інтересам держави, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару та відповідно надмірної сплати бюджетних коштів.
Матеріалами справи підтверджено, що прокурор звертався до Управління охорони здоров`я Сумської міської ради, Сумської міської ради та Сумської міської військової адміністрації з повідомленням про те, що оспорювані додаткові угоди були укладенні на його думку з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та проінформував позивачів листами про необхідність усунення виявлених порушень.
Однак позивачами не вжито жодних заходів щодо усунення виявлених прокуратурою порушень, а натомість листами від 27.12.2024 №24.01-07/953 та від 07.01.2025 №35/08-17 повідомлено прокуратуру, що другий та третій позивачі не заперечують щодо представництва прокурором інтересів міської ради, наголосивши на відсутності коштів для сплати судового збору при самостійному зверненні до суду. 
Тобто підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивачів щодо захисту інтересів держави, що є розпорядниками бюджетних коштів, за рахунок яких здійснювалася закупівля електричної енергії за договором, та зобов`язані ефективно і раціонально використовувати бюджетні кошти, в тому числі: реагувати на порушення вимог законодавства, що впливають на інтереси територіальної громади.
Таким чином, суд вважає, що прокурором доведено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді та цілком правильно визначено Управління охорони здоров`я Сумської міської ради, Сумську міську раду та Сумську міську військову адміністрацію Сумського району Сумської області позивачами за пред`явленим ним до суду позовом, 
З огляду на зазначене, суд відмовляє у задоволенні клопотання другого відповідача, викладеному у відзиві на позов (вх №530 від 06.02.2025), запереченнях (вх №830 від 27.02.2025) та в клопотанні (вх №218 від 19.01.2026) щодо залишення позову прокурора без розгляду.
У позові прокурором зазначено, що під час опрацювання прокуратурою питання дотримання вимог Закону України «Про публічні закупівлі», встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарні №4» Сумської міської ради, код ЄДРПОУ: 020000300 (далі - КНП «Клінічна лікарні №4» СМР або споживач), згідно з даними електронної системи «Prozorro» (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-12-09-006841-c) проведено закупівлю електричної енергії.
За результатами вказаної закупівлі між КНП «Клінічна лікарні №4» СМР як споживачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» як постачальником укладено договір від 18.01.202122 №16137 (далі - договір) з остаточною ціновою пропозицією 825461,00 грн.
Відповідно до п. 2.1 договору постачальник зобов`язується у 2021 році поставити споживачу електричну енергію за кодом ДК 021:2015 №09310000-5 «Електрична енергія» для забезпечення потреб електричних установок споживача, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цю електричну енергію, на умовах цього договору.
Ціна (тариф) електричної енергії становить 1,93 грн за 1 кВт/год (п.5.2 договору та додаток №1 до нього).
Згідно з п.5.4 договору загальна вартість цього договору становить 825461,00 грн, в тому числі ПДВ 137576,00 грн, в т.ч.: за рахунок коштів місцевого бюджету - 703527,20 грн, за рахунок власних коштів - 23527,68 грн, за рахунок відшкодувань - 98406,12 грн. 
Строк дії договору з 01.01.2021 до 31.12.2021 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (п. 12.1 договору).
Постачальник, ТОВ «Енера Суми», підписавши договір № 16137 від 18.01.2021, підтвердив, що має можливість та погоджується виконати домовленість, вказану у договорі та додатку до нього, тобто добровільно взяв на себе зобов`язання поставити споживачу електричну енергію за ціною 1,93 грн за 1 кВт*год. з ПДВ, на загальну суму 825461,00 грн з ПДВ.
У подальшому, між ТОВ «Енера Суми» та Комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня №4» Сумської міської ради укладено низку додаткових угод, якими суттєво збільшено первісну ціну товару в договорі, що була визначена за результатами переговорної процедури. Зокрема, до договору сторонами укладено 12 додаткових угод, 7 з яких стосуються збільшення фактичної ціни (тарифу) з одночасним зменшенням обсягу постачання, зокрема:
- додатковою угодою № 2 від 11.02.2021 у зв`язку з коливанням ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», сторони домовились змінити ціну за електроенергію за 1 кВт/год до 10 відсотків та внести зміни до договору про постачання електричної енергії від 18.01.2021, виклавши окремі пункти договору у відповідній редакції, а саме: в п. 5.2 договору та додатку 1 до договору ціна (тариф) електричної енергії становить - 2,122806 грн за 1 кВт/год з ПДВ (розповсюджує свою дію на правовідносини, що склалися між сторонами договору з 01.01.2021);
- додатковою угодою № 3 від 15.03.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 2,122806 грн з ПДВ за 1 кВт/год на 2,334875 грн з ПДВ за 1 кВт/ год, тобто на 20,97 % від ціни, визначеної договором (розповсюджує свою дію на правовідносини, що склалися між сторонами договору з 01.02.2021);
- додатковою угодою № 4 від 29.03.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 2,334875 грн з ПДВ за 1 кВт/год на 2,474968 грн з ПДВ за 1 кВт/год, тобто на 28,23% від ціни, визначеної договором (розповсюджує свою дію на правовідносини, що склалися між сторонами договору з 01.03.2021);
- додатковою угодою № 6 від 23.04.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 2,474968 грн з ПДВ за 1 кВт/год. на 2,712564 грн з ПДВ за 1 кВт/ год., тобто на 40,54 % від ціни, визначеної договором (розповсюджує свою дію на правовідносини, що склалися між сторонами договору з 01.04.2021);
- додатковою угодою № 7 від 22.09.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 2,712564 грн з ПДВ за 1 кВт/год. на 2,983549 грн з ПДВ за 1 кВт/ год., тобто на 54,58 % від ціни, визначеної договором (розповсюджує свою дію на правовідносини, що склалися між сторонами договору з 01.08.2021);
- додатковою угодою № 8 від 22.09.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 2,983549 грн з ПДВ за 1 кВт/год. на 3,281605 грн з ПДВ за 1 кВт/год., тобто на 70,03 % від ціни, визначеної договором (розповсюджує свою дію на правовідносини, що склалися між Сторонами Договору з 09.08.2021);
- додатковою угодою № 11 від 24.01.2022 змінено фактичну ціну (тариф) з 3,281605 грн з ПДВ за 1 кВт/год на 3,343657 грн з ПДВ за 1 кВт/ год., тобто на 73,24 % від ціни, визначеної договором, (розповсюджує свою дію на правовідносини, що склалися між сторонами договору з 01.01.2022).
Таким чином, відповідно до матеріалів справи, згідно з укладеними спірними додатковими угодам до договору ціну електричної енергії збільшено з 1,93 грн з ПДВ за 1 кВт*год до 3,343657 грн з ПДВ, що призвело до значного підвищення ціни, саме - на 73,24 %.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі», тут і надалі у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Указаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»).
Відповідно ч. 2 ст. 632 ЦК України, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
У абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Отже, Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме за п. 2 ч. 5 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару у бік збільшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару пропорційно її збільшенню, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.
Метою регулювання, передбаченого ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі», а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.
У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 викладено правовий висновок щодо застосування вказаної правової норми (п. п. 88-90 постанови).
Зокрема, згідно з висновками Верховного Суду, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку ст. 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону №922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі- продажу чи поставки.
Судом також враховуються висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права (пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII), викладені в постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24, зокрема:
« 205. Зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, в тому числі і у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
206. Зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанту визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару та не скасовують встановлену первісною редакцією цього Закону заборону збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
207. Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII,повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.»
Суд погоджується з прокурором, що додаткові угоди №3, №4, №6, №7, №8, №11 що були спрямовані на збільшення ціни за одиницю товару, укладені всупереч положень Закону України «Про публічні закупівлі» та є недійсними, виходячи з наступного.
Як визначено у ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Невиконання встановлених законодавством норм при організації та проведенні тендерних процедур порушує інтереси держави в частині гарантування організації діяльності органів державної влади відповідно до вимог Конституції та законів України, забезпечення безумовного виконання нормативно- правових актів держави.
За змістом п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.
Додатковими угодами №3, №4, №6, №7, №8, №11 до договору передбачено підвищення цін на електричну енергію на 73,24 %, тобто з перевищенням максимального ліміту у 10 %, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Згідно з ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Недодержання сторонами вказаних вимог є підставою для визнання недійсним правочину. Таким чином, вбачаються підстави для визнання недійсними вищенаведених додаткових угод до договору, на підставі яких неправомірно підвищено ціни на електричну енергію.
Таким чином, вимоги прокурора щодо визнання недійсними додаткових угод №3, №4, №6, №7, №8, №11 до договору суд визнає законними та обґрунтованими.
За приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Правовим наслідком недійсності додаткових угод є втрата ними чинності з моменту їх укладення та повернення договору в редакції додаткової угоди №2 від 11.02.2021, що передували підписанню відповідних додаткових угод та за якою було підвищено ціну на електричну енергію з 1,93 грн з ПДВ до 2,122806 грн з ПДВ за 1 кВт/год, тобто на 9,99 % від початкової ціни.
Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Суд погоджується з прокурором, що КНП "Клінічна лікарня №4" СМР мала беззаперечне право на отримання електричної енергії за ціною, визначеною в укладеному сторонами договорі в редакції додаткової угоди №2, разом з тим відповідачі підписали додаткові угоди №3, №4, №6, №7, №8, №11 внаслідок чого ціну електричної енергії за 1 кВт/год. збільшено з 1,93 грн з ПДВ за 1 кВт*год. до 3,343657 грн, а обсяг постачання зменшено.
Відповідно до матеріалів справи КНП «Клінічна лікарня №4» СМР фактично отримано (згідно з актами прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії):
-за січень 2021 року (акт від 31.01.2021) - 30413 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 64560,90 грн, за фактичною ціною 2,122806 грн з ПДВ за 1 кВт/год, визначеною згідно з додатковою угодою №2 від 11.02.2021;
-за лютий 2021 року (акт від 28.02.2021) - 30330 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 70816,75 грн, за фактичною ціною 2,334875 грн з ПДВ за 1 кВт/год, визначеною згідно з додатковою угодою №3 від 15.03.2021;
-за березень 2021 року (акт від 24.03.2021) - 33161 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 82072,40 грн, за фактичною ціною 2,474968 грн з ПДВ за 1 кВт/год., визначеною згідно з додатковою угодою №4 від 29.03.2021;
-за квітень 2021 року (акт від 21.04.2021) - 27278 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 73994,30 грн, за фактичною ціною 2,712564 грн з ПДВ за 1 кВт/год., визначеною згідно з додатковою угодою №6 від 23.04.2021;
-за травень 2021 року (акт від 22.05.2021) - 38900 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 105518,74 грн, за фактичною ціною 2,712564 грн з ПДВ за 1 кВт/год., визначеною згідно з додатковою угодою №6 від 23.04.2021;
-за червень 2021 року (акт від 18.06.2021) - 25304 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 68638,72 грн, за фактичною ціною 2,712564 грн з ПДВ за 1 кВт/год., визначеною згідно з додатковою угодою №6 від 23.04.2021;
-за липень 2021 року (акт від 21.07.2021) - 21068 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 57148,30 грн, за фактичною ціною 2,712564 грн з ПДВ за 1 кВт/год., визначеною згідно з додатковою угодою №6 від 23.04.2021;
-за серпень 2021 року (акт від 27.08.2021) - 20218 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 60321,40 грн, за фактичною ціною 2,983549 грн з ПДВ за 1 кВт/год., визначеною згідно з додатковою угодою №7 від 22.09.2021;
-за вересень 2021 року (акт від 24.09.2021) - 28193 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 96987,96 грн, за фактичною ціною 3,281604 грн з ПДВ за 1 кВт/год., визначеною згідно з додатковою угодою №8 від 22.09.2021;
-за жовтень 2021 року (акт від 31.10.2021) - 44308 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 145401,31 грн, за фактичною ціною 3,281604 грн з ПДВ за 1 кВт/год., визначеною згідно з додатковою угодою №8 від 22.09.2021;
-за січень 2022 року (акт від 28.01.2022) - 37219 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 124447,58 грн, за фактичною ціною 3,343657 грн з ПДВ за 1 кВт/ год., визначеною згідно з додатковою угодою №11 від 24.01.2022.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, що набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).
Із застосуванням ст. 1212 ЦК України, як правової підстави для повернення коштів, одержаних на підставі недійсних додаткових угод про збільшення ціни товару в договорі про закупівлю, погодилась і Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 під час перегляду справи № 922/2321/22.
Враховуючи визнання судом правомірними вимог прокурора щодо визнання додаткових угод №3, №4, №6, №7, №8, №11 до договору недійсними, зазначені додаткові угоди не породжують правових наслідків.
Загалом, за договором в період з січня 2021 року по січень 2022 року фактично було поставлено споживачу 336392 кВт/год., за що споживачем фактично сплачено 949908,36 грн, з них за рахунок коштів місцевого бюджету 681436,07 грн та 268472,29 грн за рахунок іншого відшкодування. 
Фактично КНП «Клінічна лікарня №4» СМР за договором сплачено 681436,07 грн бюджетних коштів за 250263,71 кВт/год.
Водночас, суд дійшов висновку, що якщо враховувати ціну за одиницю товару, визначену умовами додаткової угоди № 2, без врахування оскаржуваних додаткових угод, КНП "Клінічна лікарня №4" СМР за 250263,711 кВт/год мала б сплатити 531261,32 грн бюджетних коштів.
Внаслідок підвищення цін на електричну енергію на підставі оскаржуваних додаткових угод, КНП "Клінічна лікарня №4" СМР надмірно сплатила ТОВ «Енера Суми» 150174,75 грн.
Таким чином, грошові кошти в сумі 150174,75 грн є такими, що були безпідставно одержані другим відповідачем, а тому другий відповідач зобов`язаний їх повернути.
Враховуючи вищезазначене, та наявність правових підстав для визнання недійсними додаткових угод №3, №4, №6, №7, №8, №11 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з ТОВ "Енера Суми" на користь Управління охорони здоров`я Сумської міської ради, як головного розпорядника бюджетних коштів у правовідносинах з КНП "Клінічна лікарня №4" СМР, 150174,75 грн надмірно сплачених коштів за цим договором.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що прокурором доведено належними та допустимими доказами всі обставини, на які він посилався, як на підставу позову, в зв`язку з чим суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав, наведених вище.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
При зверненні до суду з позовом прокурором як доказ сплати судового збору додана платіжна інструкція від 26.12.2024 №3330 в сумі 16956,80 грн.
Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України прокурору за рахунок відповідача відшкодовується 16956,80 грн судового збору.
Керуючись статтями 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:
1. Позов задовольнити.
2. Визнати недійсною додаткову угоду від 15.03.2021 №3 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми".
3. Визнати недійсною додаткову угоду від 29.03.2021 №4 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми".
4. Визнати недійсною додаткову угоду від 23.04.2021 №6 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми".
5. Визнати недійсною додаткову угоду від 22.09.2021 №7 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми".
6. Визнати недійсною додаткову угоду від 22.09.2021 №8 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми".
7. Визнати недійсною додаткову угоду від 24.01.2022 №11 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 18.01.2021 №16137, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Клінічна лікарня №4" Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми".
8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, м. Суми, вул. Реміснича, буд. 35; код за ЄДРПОУ 41884537) на користь Управління охорони здоров`я Сумської міської ради (вул. Гетьмана Петра Скоропадського, буд. 26, м. Суми, 40022; код за ЄДРПОУ 02013165) 150174,75 грн (сто п`ятдесят тисяч сто сімдесят чотири грн 75 коп.).
9. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, м. Суми, вул. Реміснича, буд. 35; код за ЄДРПОУ 41884537) на користь Сумської обласної прокуратури (код за ЄДРПОУ 03527891; 40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33; р/р №UA598201720343120001000002983 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 16956,80 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість грн 80 коп.) судового збору.
10. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 23.04.2026

Суддя	В.Л. Короленко