печерський районний суд міста києва
Справа № 757/28406/22-ц 
пр. 2-1715/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Соколова О.М.,
при секретарі судових засідань: Птащуку Є.В.,
справа № 757/28406/22-ц
за участю:
представника позивача за первісним позовом, представника відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_5.,
представника відповідача за первісним позовом, представника позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_8.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення частки в натурі або стягнення компенсації, -
В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року адвокат Палій Альона Віталіївна в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності.
У обґрунтування вимог вказано, що ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3 ) є власником 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ) є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .
08.04.2019 року між відповідачем та позивачем було укладено попередній договір купівлі-продажу 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .
Позивач вказує, що нею були виконанні повному обсязі умови попереднього договору купівлі - продажу 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 та були виконанні умови відповідача.
Проте відповідач умови попереднього договору не виконав, весь час вводив в оману позивача, грошові кошти отримував, а частину квартири не переписував.
Відповідач в добровільному порядку відмовляється вирішити спір, оскільки неодноразово його дружина погрожувала, маніпулювала, що унеможливлює подальше користування квартирою сторонам по справі.
На підставі викладеного, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2022 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності - залишено без руху.
28.12.2022 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2022 року позивачем усунуто вказані недоліки.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2023 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного провадження, на підставі статті 274 ЦПК України.
14.02.2023 року на адресу суду від адвоката Омеляна Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_3 про виділення частки в натурі або стягнення компенсації.
14.02.2023 року на адресу суду від адвоката Омеляна Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2023 року розгляд цивільної справи № 757/24765/22-ц ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
24.02.2023 року на адресу суду від адвоката Палій Альони Віталіївни в інтересах ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив.
17.03.2023 року на адресу суду від адвоката Омеляна Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_2 надійшли заперечення
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва 28.09.2023 року прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення частки в натурі або стягнення компенсації.
28.09.2023 року на адресу суду від адвоката Росинської Ольги Василівни в інтересах ОСОБА_3 надійшло клопотання про долучення доказів.
07.11.2023 року на адресу суду від адвоката Палій Альони Віталіївни в інтересах ОСОБА_3 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.
20.03.2025 року на адресу суду від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про долучення доказів.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2025 року занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом Палій А.В. про виклик свідків.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 757/28406/22-ц та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, представника відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_5 вимоги первісного позову підтримала, просила задовольнити, проти вимог зустрічного позову, заперечувала, просила відмовити.
У судовому засіданні представника відповідача за первісним позовом, представника позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_8. вимоги первісного позову не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зустрічний позов підтримав, просив задовольнити.
Суд заслухавши сторону позивача, сторону відповідача, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку.
Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 є власником 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування частки квартири від 05.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., зареєстрованого в реєстрі під № 1652.
Відповідач ОСОБА_6 є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.
У подальшому, 08.04.2019 року позивач та відповідач підписали Попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, зареєстрований в реєстрі за № 179, посвідчений Бригідою В.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. За цим Попереднім договором сторони зобов`язувалися укласти в строк до 16.12.2019 року основний договір купівлі-продажу частки відповідача у квартирі. 
Судовим розглядом встновлено, що сторони так і не уклали основний договір.
06.10.2021 року рішенням Печерського районного суду м. Києва позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 у цивільній справі № 757/18092/21-ц задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму сплачених ОСОБА_3 за Попереднім договором коштів, 3 % річних та вирішено питання розподілу судових витрат.
З матеріалів справи вбачається, шо 28.07.2022 року ОСОБА_2 виконав рішення Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2021 року у справі №757/18092/21-ц, у повному обсязі.
Крім того, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_3 було змінено прізвище на ОСОБА_3 , у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб від 09.12.2020 року.
Позивач вважає правовою підставою свого позову невиконану домовленість між ним та відповідачем, за Попереднім договором від 08.04.2019 року. 
Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, вказаний Попередній договір припинив свою чинність з 17.12.2019 року; вказаним вище рішенням Печерського районного суду міста Києва від 06.10.2021 року у справі № 757/18092/21-ц врегульовані всі правові наслідки, що з нього походили. Між сторонами припинилися будь-які правовідносини, що виникали з Попереднього договору.
Таким чином, вимоги за первісним позовом є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо вимог зустрічного позову, суд вказує наступне.
Так, зустрічна позовна заява мотивована тим, що відповідач за зустрічним позовом, позивач запервісним позовом ОСОБА_1 перешкоджає ОСОБА_6 користуватись квартирою шляхом повного обмеження у доступі з 2012 року.
Разом з тим, матеріали справи не містять достатніх доказів того, що ОСОБА_1 з 2012 року перешкоджає в доступі до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а тому твердження позивача за зустрічним позовом це лише припущення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Таким чином, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6 не обґрунтував свої позовні вимоги та не надав належних та допустимих доказів передбачених ЦПК України.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи вищевикладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, суд дійшов до висновку про залишення без задоволення вимог первісного та зустрічного позову.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
Оскільки суд прийшов до висновку про залишення без задоволення вимог первісного та зустрічного позову, судові витрати, у тому числі судовий збір, понесені стороною позивача, покладаються на нього.
Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності - залишити без задоволення.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення частки в натурі або стягнення компенсації - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 06.04.2026 року.
Суддя    О.М. Соколов