ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6487/25 (904/931/26)	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 25, код ЄДРПОУ 00100227) 
до Акціонерного товариства "Дніпроазот" (51909, місто Кам`янське, вулиця С.Х. Горобця, будинок 1, код ЄДРПОУ 05761620) 
про стягнення заборгованості в розмірі 857,66 грн 

СУТЬ СПОРУ:
Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" звернулась до Південного районного суду міста Кам`янського з позовом до Акціонерного товариства «ДніпроАзот» (місто Кам`янське, вулиця С.Х. Горобця, будинок 1) про стягнення заборгованості в розмірі 857,66 грн.
Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.02.2026 справу №904/6487/25 (904/931/26) передано на розгляд судді Первушину Ю.Ю.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 справу №904/6487/25 (94/931/26) за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 25, код ЄДРПОУ 00100227) до Акціонерного товариства "Дніпроазот" про стягнення заборгованості в розмірі 857,66 грн прийнято до розгляду. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи за наявними в матеріалах справи документами. Цією ж ухвалою встановлено Відповідачу: протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а його копію з додатками надіслати позивачу (докази надати суду), а також заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (за наявності); у 5-ти денний строк з дня отримання від позивача відповіді на відзив (за наявності) надати суду, а також усім учасникам справи заперечення з урахуванням вимог частин третьої - шостої статті 165 та статті 167 ГПК України. Позивачу: у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати до суду, а також усім учасникам справи відповідь на відзив з урахуванням вимог частин третьої – шостої статті 165 та статті 166 ГПК України. 
Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Також, у частині 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Так, судом встановлено, що ухвалою суду від 02.03.2026, зокрема, було роз`яснено відповідачу, що відповідно до ст. 178 ГПК України він має право надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву на позовну заяву, додаткових доказів у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 
За змістом пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Враховуючи вказане, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 02.03.2026 була отримана відповідачем 03.03.2026, що підтверджується Довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа до електронного кабінету Акціонерного товариства "Дніпроазот".
Станом на день прийняття судом рішенння, відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.
В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 13.04.2026 судом прийнято рішення у справі.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд, - 

ВСТАНОВИВ:

01.01.2019 року між Акціонерним товариством "ДніпроАЗОТ" та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" укладено Договір про врегулювання небалансів електричної енергії №0058-01024.
У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за Договором №0058-01024 від 20.05.2019 року в частині здійснення розрахунків за надані послуги у період березень 2025 року у розмірі 2 521 355,70 грн, Позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2025 по справі №904/2205/25 позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" (51909, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вулиця С.Х.Горобця, будинок 1, код ЄДРПОУ 05761620) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м.Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, код ЄДРПОУ 00100227: р/р НОМЕР_1 в AT "Ощадбанк" у м.Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банка 00032129) 298,08 грн(3% річних) та 15 784,41 грн судового збору.
В даному рішенні судом встановлено, що до подачі позову до суду в період з 29.04.2025 по 02.05.2025 та після звернення Позивачем 03.05.2025 до суду, Відповідачем було здійснено платежі, якими погашено суму основного боргу у розмірі 2 521 355,87грн, а саме Відповідачем перераховано в період з 29.04.2025 по 02.05.2025 - 1 206 285,95 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №1902475253905 від 29.04.2025, №1902422938605 від 29.04.2025, №1903242104405 від 30.04.2025, №1903327878605 від 30.04.2025, №1904202323105 від 01.05.2025, №1905128508205 від 02.05.2025, №1905052660205 від 02.05.2025 та в період з 06.05.2025 року Відповідач перерахував 1 315 069, 92 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №1914553621805 від 12.05.2025, №.№1912786123105 від 10.05.2025, №1911470185405 від 09.05.2025, №1910417690605 від 08.05.2025, №1910321259805 від 08.05.2025, №1909370984305 від 07.05.2025, №1909109212805 від 07.05.2025, №1908206722105 від 06.05.2025, №1908135727105 від 06.05.2025, №1914625510505 від 12.05.2025, №1915435208505 від 13.05.2025, №1915511587705 від 13.05.2025, №1916407016205 від 14.05.2025, №1917354394705 від 15.05.2025, №1918220100305 від 16.05.2025, №1919282399805 від 17.05.2025.
На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу 414,47 грн 3% річних за період з 29.04.2025 по 30.04.2025.
Проте, матеріалами справи підтверджується, що Відповідач повністю сплатив Позивачу заборгованість за спірний період, що підтверджується платіжними інструкціями№1914553621805 від 12.05.2025, №.№1912786123105 від 10.05.2025, №1911470185405 від 09.05.2025, №1910417690605 від 08.05.2025, №1910321259805 від 08.05.2025, №1909370984305 від 07.05.2025, №1909109212805 від 07.05.2025, №1908206722105 від 06.05.2025, №1908135727105 від 06.05.2025, №1905128508205 від 02.05.2025, №1905052660205 від 02.05.2025, №1904202323105 від 01.05.2025, №1903327878605 від 30.04.2025, №1903242104405 від 30.04.2025, №1902422938605 від 29.04.2025, №1902475253905 від 29.04.2025, №1914625510505 від 12.05.2025, №1915435208505 від 13.05.2025, №1915511587705 від 13.05.2025, №1916407016205 від 14.05.2025, №1917354394705 від 15.05.2025, №1918220100305 від 16.05.2025, №1919282399805 від 17.05.2025 на суму 2 521 355,87 грн.
Так, з наданих Позивачем платіжних інструкцій вбачається, що Відповідачем сплачено заборгованість на користь Позивача у розмірі 1 206 285,95 грн ще до подачі позову до суду, що підтверджується платіжними інструкціями №1902475253905 від 29.04.2025, №1902422938605 від 29.04.2025, №1903242104405 від 30.04.2025, №1903327878605 від 30.04.2025, №1904202323105 від 01.05.2025, №1905128508205 від 02.05.2025, №1905052660205 від 02.05.2025, що є підставою для відмови у позові в цій частині, 
та 1 315 069,92 грн погашено після звернення Позивача з позовом до суду, що підтверджується платіжними інструкціями №1914553621805 від 12.05.2025, №.№1912786123105 від 10.05.2025, №1911470185405 від 09.05.2025, №1910417690605 від 08.05.2025, №1910321259805 від 08.05.2025, №1909370984305 від 07.05.2025, №1909109212805 від 07.05.2025, №1908206722105 від 06.05.2025, №1908135727105 від 06.05.2025, №1914625510505 від 12.05.2025, №1915435208505 від 13.05.2025, №1915511587705 від 13.05.2025, №1916407016205 від 14.05.2025, №1917354394705 від 15.05.2025, №1918220100305 від 16.05.2025, №1919282399805 від 17.05.2025, що згідно з п. 2 ч. 1 ст.231 ГПК України стало підставою для закриття провадження у справі через відсутність предмету спору в цій частині позову.
Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 414,47 грн, суд позовні вимоги в цій частині задовольняє частково на суму 298,08 грн, оскільки здійснивши перерахунок на суму боргу – 2 114 129,75грн (з урахуванням часткової оплати, яка була здійснена Відповідачем 29.04.2025 на загальну суму 407 225,95 грн) за період прострочення 29.04.2025, суд встановив 3% річних за цей період у розмірі 173,76грн, а також здійснивши перерахунок суми 3% річних на суму боргу – 1 512 569,75 грн (з урахуванням часткової оплати, яка була здійснена Відповідачем 29.04.2025 та 30.04.2025 на загальну суму 601 560,00 грн) за період прострочення 30.04.2025, суд встановив 3% річних за цей період у розмірі 124,32 грн. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2025 по справі №904/2205/25 набрало законної сили та відповідачем не було оскаржено. 
На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2025, яке набрало законної сили 07.10.2025, 16.10.2025 Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У зв`язку з несвоєчасною сплатою АТ «ДНІПРОАЗОТ» основної заборгованості, НЕК «Укренерго» відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано 3 % річних за період з 02.05.2025 (за день подання позовної заяви до суду по справі №904/2205/25) по 16.05.2025 (повна оплата основної заборгованості за договором).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписи статті 625 ЦК України не забороняють звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, суми, на яку заборгованість за грошовим зобов`язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання.
За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.
Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2025 року зі справи №904/2205/25 виконано відповідачем 16.05.2025 року, що підтверджується платіжними інструкціями, які відображені у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2025 року по справі №904/2205/25.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).
Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі №910/4590/19 (провадження №12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень ст. 625 ЦК України зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови), а поєднання цих вимог в одній справі не є обов`язковим.
Отже, три проценти річних, передбачені ст. 625 ЦК України (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), – це законодавчо встановлений та мінімальний розмір процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, який не підлягає зменшенню судом.
Здійснивши перерахунок 3% річних, судом встановлено, що розмір 3% річних позивачем нараховано вірно, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.
Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.
Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Як зазначено у пункті 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
З огляду на викладене всі інші доводи та міркування учасників судового процесу прийняті судом до уваги як такі, що не спростовують висновків суду.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги причини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн покладаються на відповідача.
Керуючись статями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 25, код ЄДРПОУ 00100227) до Акціонерного товариства "Дніпроазот" (51909, місто Кам`янське, вулиця С.Х. Горобця, будинок 1, код ЄДРПОУ 05761620) про стягнення заборгованості в розмірі 857,66 грн - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроазот" (51909, місто Кам`янське, вулиця С.Х. Горобця, будинок 1, код ЄДРПОУ 05761620) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 25, код ЄДРПОУ 00100227) 857,66 грн - 3% річних, 2662,40 грн - судового збору.
Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено та підписано 13.04.2026. 
Суддя	 	Ю.Ю. Первушин