Справа № 686/19650/25
Провадження № 2/686/362/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого – судді Колієва С.А.,
при секретарі – Кучерук Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, - 
встановив:
У липні 2025 року ТОВ «Споживчий Центр» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.09.2024 року між ТОВ «Споживчий Центр» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №27.09.2024-100001668 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 12000,00 гривень на строк 124 дня та сплатою процентів за користування кредитними коштами і інших обов`язкових платежів, передбачених договором.
Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, в обумовлений договором строк кредит у повному обсязі не повернув, не сплатив відсотки та інші обумовлені договором платежі за його користування, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на дату подачі позову становить 32 400,00 гривень і складається з: 12000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 11 160,00 гривень – заборгованість за процентами, 3240,00 – заборгованість за комісією та 6000,00 гривень – нарахована неустойка.
На підставі викладеного позивач ТОВ «Споживчий Центр» просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту №27.09.2024-100001668 від 27.09.2024 року у загальній сумі 32 400,00 гривень.
У поданому відзиві відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що представлений позивачем примірник кредитного договору №27.09.2024-100001668 від 27.09.2024 року не містить його електронного підпису, матеріали справи не містять доказів використання ним одноразового ідентифікатора Е651, а отже позивачем не доведено факт укладення відповідного договору. Жодних належних доказів на підтвердження заявленої заборгованості позивачем не надано, як і не надано доказів на підтвердження факту отримання ним кредитних коштів. Також просив врахувати, що вимоги про сплату одноразової комісії за надання кредиту, а також комісії за обслуговування кредиту не підлягають задоволенню, оскільки відповідні положення договору суперечать положенням Закону України «Про споживче кредитування» та є нікчемними. Також є безпідставними і вимоги про стягнення нарахованої неустойки, оскільки така неустойка нарахована в період воєнного стану. 
В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шелудько О.О. в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача подала клопотання, в якому просила справу розглянути за її відсутності.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказах.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
27.09.2024 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №27.09.2024-100001668, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 27.09.2024 року, заявки кредитного договору №27.09.2024-100001668 від 27.09.2024 року та відповіді про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №27.09.2024-100001668.
Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий Центр» зобов`язалося на умовах строковості, платності і поворотності надати ОСОБА_1 кредит у сумі 12000,00 гривень на строк 124 дня з кінцевим терміном повернення кредиту 28.01.2025 року, а той - повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. Сторонами було визначено, що за користування кредитним коштами сплачуються відсотки у розмірі 1% на день - процентна ставка «Стандарт», яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів та у розмірі 0,5% на день - процентна ставка «Економ», яка застосується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія за надання кредиту – 90% від суми кредиту, що становить 1080,00 гривень, комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 1080,00 гривень, у кожному із 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Також умовами договору встановлено, що неустойка становить 120 гривень, яка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання (п.15 договору).
Відповідача було ознайомлено і ним прийнято умови кредитного договору, він підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №27.09.2024-100001668 від 27.09.2024 року, з яким попередньо ознайомився та підтвердив вказаний факт шляхом підписання електронним підписом (одноразовий ідентифікатор №Е651).
27.09.2024 року ТОВ «Споживчий центр» було перераховано на вказаний ОСОБА_1 рахунок 12000,00 гривень, що підтверджено довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №50-3006 від 30.06.2025 року про здійснення 27.09.2024 року перерахування коштів на картку номер НОМЕР_1 коштів у сумі 12 000,00 гривень (номер транзакції в системі iPay.ua - 521700464). Факт належності ОСОБА_1 картки № НОМЕР_1 та зарахування на відповідний рахунок 27.09.2024 року коштів у сумі 12 000,0 гривень підтверджено випискою по рахунку, наданому АТ КБ «ПриватБанк».
Згідно представленої позивачем довідки-розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №27.09.2024-100001668 від 27.09.2024 року становить 32 400,00 гривень і складається з: 12000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 11 160,00 гривень – заборгованість за процентами, 3240,00 – заборгованість за комісією та 6000,00 гривень – нарахована неустойка.
Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Зібрані докази вказують на те, що 27.09.2024 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Споживчий Центр» в електронній формі договір кредиту за умовами якого вказана фінансова компанія перераховувала на його картковий рахунок кредитні кошти, а той зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором. 
Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним у повному обсязі. 
З огляду на викладене слід дійти висновку, що ОСОБА_1 не виконав обов`язки за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «Споживчий Центр» слід стягнути заборгованість за відповідним кредитним договором.
Щодо розміру заборгованості, яка підлягає до стягнення.
Згідно представленої позивачем довідки-розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №27.09.2024-100001668 від 27.09.2024 року становить 32 400,00 гривень і складається з: 12000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 11 160,00 гривень – заборгованість за процентами, 3240,00 – заборгованість за комісією та 6000,00 гривень – нарахована неустойка.
Вказаний розрахунок відповідає умовам укладеного між сторонами договору, доказів на його спростування матеріали справи не містять.
Щодо посилань на неправомірність встановлення комісії суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11 лютого 2021 року № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Відповідно до пункту 5 вище зазначених Правил кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.
Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).
Таким чином, така форма витрат, як комісія за надання кредиту, обслуговування кредитної заборгованості, існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Аналізуючи умови кредитного договору, суд зазначає, про правомірність дій позивача щодо встановлення комісії за надання кредиту та обслуговування кредитної заборгованості, що включена до графіку платежів за договором, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором, передбачено нарахування відповідних комісії та включено суму таких нарахувань до графіку платежів.
Разом з цим суд звертає свою увагу на те, згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідний розмір неустойки нарахований кредитодавцем в період дії воєнного стану в України, він не піддягає стягненню.
За таких обставин поданий ТОВ «Споживчий Центр» позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №27.09.2024-100001668 від 27.09.2024 року становить 26400,00 гривень і складається з: 12000,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 11 160,00 гривень – заборгованість за процентами, 3240,00 – заборгованість за комісією.
В решті у задоволенні позову слід відмовити.
Також, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у виді сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 1973,80 гривень (26400,00 грн. * 2422,40 грн./ 32400,00 грн.)
Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» заборгованість за договором кредиту №27.09.2024-100001668 від 27.09.2024 року у сумі 26400,00 гривень, а також судовий збір у сумі 1973,80 гривень.
В решті у задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», код ЄДРПОУ 37356833, місце знаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 21.04.2026 року. 

Суддя: