ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 Справа № 917/64/26 

м. Полтава
Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСФЕРА ГРУПП» (адреса: вулиця Будівельна, ж/м «Совіньйон», будинок 2 В, село Лиманка, Овідіопольський район, Одеська область, 65037, код ЄДРПОУ 41571522)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОБУДМАШ» (адреса вулиця Європейська,146 А, офіс 24, місто Полтава, Полтавська область, код ЄДРПОУ 45554982)
про стягнення 317 700,00 грн за договором поставки № 346/Д від 12.05.2025
Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.
Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОБУДМАШ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСФЕРА ГРУПП» 317700,00 грн за договором поставки № 346/Д від 12.05.2025.
Процесуальні дії суду. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 справу № 917/64/26 передано для розгляду судді Пушку І.І.
Згідно з ухвалою від 26.01.2026 позовна заява була залишена без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України. Позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви не пізніше трьох днів з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
28.01.2026 суд отримав від позивача заяву про усунення недоліків.
Ухвалою від 02.02.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а також встановив процесуальні строки для подання сторонами заяв по суті спору: відповідачу для подання відзиву на позов - до 15 днів з дня отримання ухвали та для подання заперечень – до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами у справі укладено Договір поставки № 346/Д від 12.05.2025, за яким позивач взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити товар, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у специфікаціях та Додатках, що є невід`ємною частиною цього Договору. Позивач поставив відповідачу товар, за який останній зобов`язаний був за умовами специфікації № 1 від 12.05.2025 здійснити 100% оплату у день отримання партії Товару. ТОВ «ТЕХНОБУДМАШ» в повному обсязі не оплатило позивачу у встановлені Договором терміни вартість товару, що і стало підставою звернення з даним позовом до суду.
В ухвалі від 02.02.2026 суд запропонував відповідачу не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі надати суду відзив на позов. Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 02.02.2026 о 18:14 в електронному вигляді через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
Таким чином, строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву сплив 19.02.2026.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав. 
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.
12 травня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСФЕРА ГРУПП» (далі по тексту також Позивач), укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОБУДМАШ» (надалі по тексту також Відповідач) договір поставки № 346/Д (далі Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник (Позивач), був зобов`язаний в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність покупцеві (Відповідач), а покупець прийняти та оплатити товар, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у специфікаціях та Додатках, що є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, на умовах, що оговорюються у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору. Після підписання специфікації повна та/або часткова відмова покупця від прийняття товару в узгодженій сторонами кількості та якості не допускається.
Відповідно до п. 2.2. Договору термін та порядок поставки товару оговорюються у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до п. 2.4., 2.5. Договору датою поставки є дата, вказана у видатковій накладній. Право власності на поставлений товар, переходить від постачальника до покупця з моменту підписання покупцем видаткової накладної.
Розділом 3 Договору передбачено ціна та порядок розрахунків за Договором.
Так, п. 3.1. Договору передбачено, що ціна за одиницю продукції, що поставляється за цим Договором, визначається сторонами у специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.
Також, п. 3.3. Договору сторонами було обумовлено строк та порядок оплати: покупець сплачує за поставлений товар згідно умов специфікації, датою отримання вважається дата видаткової накладної.
Зокрема п.п. 11.1., 11.2. Договору сторонами було узгоджено можливість підписання, передавання, зберігання та використання документів, пов`язаних з виконанням цього Договору (надалі —документи, електронні документи), в електронному вигляді, як електронних документів в розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з дотриманням вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги», Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.06.2015 р. № 1000/5. Відповідно до умов цього розділу Договору дозволено створення та обмін в електронному вигляді такими первинними документами: видаткові накладні, акти звіряння взаємних розрахунків, інші документи, підписання яких передбачено даним Договором.
Згідно з п.п. 11.7., 11.10. цього Договору електронні документи вважаються підписаними з моменту підписання їх обома Сторонами шляхом накладення КЕП. При цьому, датою електронного документу є дата його складання, вказана у такому Відповідно до п. 5.1. Договору ціна на Товар, що буде постачатися окремими партіями на підставі цього договору, є договірною та буде визначатися Сторонами на підставі оплачених Покупцем рахунків-фактур, згідно заявок Покупця на поставку Товару.
12.05.2025 року ТОВ «СТРОЙСФЕРА ГРУПП» та ТОВ «ТЕХНОБУДМАШ» підписали специфікацію № 1 до договору поставки № 346/Д від 12.05.2025.
Відповідно до п. 1 специфікації № 1 від 12.05.2025 сторони узгодили найменування, ціну товару, що постачається: піраміда загороджувальна ПЗ-1 в загальній кількості 7980 штук за ціною 962,5 грн. без ПДВ загальною вартістю 9216900 грн. з ПДВ (в т.ч. ПДВ 20 %– 1536150 грн.). Специфікацією № 1 було визначено, що кількість та ціна товару є остаточною та змінам не підлягала, одностороння відмова та зміна кількості товару не допускається.
В специфікації № 1 від 12.05.2025 сторонами узгоджено, що оплата вартості кожної партії Товару здійснюється Покупцем у розмірі 100% у день отримання відповідної партії Товару.
Також сторонами в специфікації № 1 від 12.05.2025 були узгоджені інші умови щодо графіку відвантаження товару, місце поставки, інші умови.
На виконання умов Договору поставки, позивачем здійснена поставка Товару (піраміда загороджувальна ПЗ-1), що підтверджується наявними у справі видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, підписаними сторонами в порядку, визначеному розділом 11 Договору, а саме:
-видатковою накладною № 571 від 16.06.2025 р. щодо передачі товару в кількості 57,00 штук загальною вартістю 65835,00 грн. з ПДВ та товарно-транспортною накладною № 571 від 16.06.2025 р.;
-видатковою накладною № 572 від 16.06.2025 р. щодо передачі товару в кількості 57 штук загальною вартістю 65835,00 грн. з ПДВ та товарно-транспортною накладною № 572 від 16.06.2025 р.;
-видатковою накладною № 573 від 16.06.2025 р. щодо передачі товару в кількості 57 штук загальною вартістю 65835,00 грн. з ПДВ та товарно-транспортною накладною № 573 від 16.06.2025 р.;
-видатковою накладною № 574 від 16.06.2025 р. щодо передачі товару в кількості 57 штук загальною вартістю 65835,00 грн. з ПДВ та товарно-транспортною накладною № 574 від 16.06.2025 р.;
-видатковою накладною № 590 від 17.06.2025 р. щодо передачі товару в кількості 57 штук загальною вартістю 65835,00 грн. з ПДВ та товарно-транспортною накладною № 590 від 17.06.2025 р.;
-видатковою накладною № 598 від 18.06.2025 р. щодо передачі товару в кількості 55 штук загальною вартістю 63525,00 грн. з ПДВ та товарно-транспортною накладною № 598 від 18.06.2025 р.
Отже, Постачальник належним чином виконав своє зобов`язання з поставки та передачі Товару, а Покупець прийняв Товар. 
Постачальник виставив покупцю в порядку, передбаченому розділом 11 Договору рахунки на оплату, які були отримані покупцем, що підтверджується відповідною відміткою на електронних документах, а саме:
-рахунок на оплату № 358 від 16.06.2025 р. на суму 263340,00 грн. з ПДВ. Вартість товару, поставленого згідно видаткових накладних № 571 від 16.06.2025 р., № 572 від 16.06.2025 р., № 573 від 16.06.2025 р., № 574 від 16.06.2025 р. ;
-рахунок на оплату № 362 від 17.06.2025 р. на суму 65835,00 грн. з ПДВ. Вартість товару, поставленого згідно видаткової накладної № 590 від 17.06.2025 р.;
-рахунок на оплату № 364 від 18.06.2025 р. на суму 63825,00 грн. з ПДВ. Вартість товару, поставленого згідно видаткової накладної № 598 від 18.06.2025 р..
ТОВ «ТЕХНОБУДМАШ» в повному обсязі не оплатило позивачу у встановлені Договором терміни вартість товару, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.06.2025 р.-24.06.2025 р., скріпленого сторонами електронними цифровими підписами та електронними печатками. Згідно акту звіряння станом на 24.06.2025 року заборгованість на користь ТОВ «СТРОЙСФЕРА ГРУПП» складала 392700,00 грн.
Позивач вказує, що на підставі платіжного документу за № 224 від 28.07.2025 р. ТОВ «ТЕХНОБУДМАШ» перерахувало на банківських рахунок ТОВ «СТРОЙСФЕРА ГРУПП» кошти в сумі 75000,00 грн. з ПДВ, частково оплативши рахунок на оплату № 358 від 16.06.2025 р., що підтверджується банківською випискою за 28.07.2025 р.
За посиланням позивача, рахунки на оплату № 358 від 16.06.2025, № 362 від 17.06.2025 , № 364 від 18.06.2025 залишились несплаченими.
Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Таким чином ТОВ «ТЕХНОБУДМАШ» має заборгованість перед ТОВ «СТРОЙСФЕРА ГРУПП» в сумі 317700,00 грн за Договором поставки № 346/Д від 12.05.2025 р.
02.08.2025 позивач звертався до відповідача з претензією-вимогою від 31.07.2025 р. за № 1/07/25 про сплату заборгованості за договором поставки № 346/Д від 12.05.2025 р., що підтверджується накладною Укрпошти про поштове відправлення за ідентифікатором № 6780400125861 та описом вкладення до нього. Відповідач претензію не отримав (поштовий лист було повернуто органом зв`язку як неотриманий адресатом), борг не сплатив. 
Суд при вирішенні спору враховує такі обставини.
Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Згідно з ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За таких обставин, договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису.
Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Факт передачі товару підтверджується відповідними видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, сформованими із відображенням всіх необхідних реквізитів та підписаними з використанням електронного цифрового підпису сторін. 
Розділом 11 Договору було передбачено електронний документообіг між сторонами.
Про підписання накладних без зауважень з боку позивача щодо кількості та якості поставленого товару свідчать протоколи перевірки підписів сторін.
Суд звертає увагу на те, що положеннями законодавства України передбачена можливість підписання документів у електронному вигляді з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
За змістом ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про електронні довірчі послуги», саме кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Щодо строків оплати суд враховує, що за змістом п. 2 Специфікації сторонами передбачена 100% оплата товару у день отримання відповідної партії товару.
За ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Таким чином, обов`язок відповідача щодо оплати товару витікає з положень Цивільного Кодексу України, а строк оплати є таким, що настав, оскільки відповідач повинен був розрахуватись за отриманий у позивача товар в день його отримання.
Доказів оплати товару за рахунками на оплату № 362 від 17.06.2025 р., № 364 від 18.06.2025 № 358 від 16.06.2025 в повному обсязі відповідачем не надані.
Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Статтями 526 та 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Матеріали справи свідчать про те, що відповідач не виконав умови договору та не сплатив всю суму за отриманий товар в обумовлений Договором строк, що є порушенням зобов`язання в розумінні ст. 610 ЦК України, він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення боргу в розмірі 317700,00 грн.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). 
В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову. 
Матеріалами справи підтверджено наявність основного боргу в сумі 317700,00 грн, строк оплати якого настав, відповідач не надав будь-яких заперечень стосовно заявленої до стягнення суми та підстав її виникнення. З урахуванням встановлених судом обставин позовні вимоги задовольняються повністю. 
Розподіл судових витрат.
У прохальній частині позовної заяви позивач просив покласти на відповідача судовий збір у розмірі 4765,50 грн та 20 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, витрати щодо сплати судового збору у розмірі 3812,40 грн покладаються на відповідача з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в зв`язку з поданням позову в електронній формі. Питання про повернення надлишково сплаченої суми судового збору буде вирішуватись судом за зверненням позивача згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з частинами 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 126 ГПК України визначено, що втрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових втрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивач вказує, що ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн, які він просить покласти на відповідача.
На підтвердження своєї заяви позивач надав суду наступні документи: Договір про надання правничої допомоги від 12.01.2026 № 120126, укладеного між позивачем та адвокатом Шередекою Сергієм Миколайовичем, Додатком № 1 до Договору щодо розміру гонорару; Розрахунок суми гонорару від 12.01.2026 № 120126/1, платіжної інструкції від 12.01.2026 № 8 на суму 20 000,00грн., Ордеру на надання правничої допомоги серії ВЕ №118744 від 18.01.2026.
Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд встановив, що 12.01.2026 між Адвокатом Шередекою Сергієм Миколайовичем і позивачем укладено договір про надання правничої допомоги № 120126.
12.01.2026 сторонами підписано Розрахунок суми гонорару №120126/1, згідно з яким розмір гонорару за «Складення позовної заяви до Господарського суду Полтавської області за позовом клієнта до ТОВ «ТЕХНОБУДМАШ» (ЄДРПОУ 45554982) про стягнення заборгованості за договором поставки Nє 346/Д від 12.05.2025 р. (ознайомлення з матеріалами справи, складення позовної заяви, формування та належне оформлення додатків до позовної заяви, подання позовної заяви до суду)» складає 16 000,00 грн. Розмір гонорару за «Представництво інтересів в суді, складення відповіді на відзив у справі» складає 4 000,00 грн. Всього 20 000,00 грн.
Згідно з платіжною інструкцією № 8 від 12.01.2026, позивачем було сплачено адвокату 20 000,00 грн гонорару.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Клопотання про зменшення суми витрат на оплату правничої допомоги, що підлягають стягненню з відповідача від відповідача не надходило.
Разом з тим, суд звертає увагу на позицію Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, в якій сформований правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначено, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Суд, оцінивши укладений сторонами договір про надання правової професійної допомоги, Розрахунок суми гонорару від 12.01.2026 № 120126/1 та інші документи, які підтверджують надання адвокатом послуг правової допомоги, зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі, адже їх розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Згідно з наданого позивачем Розрахунку суми гонорару від 12.01.2026 № 120126/1 вбачається, що адвокатом були надані послуги на суму 16000,00 грн., що були пов`язані з розглядом даної справи та полягали в наступному: Складення позовної заяви до Господарського суду Полтавської області за позовом клієнта до ТОВ «ТЕХНОБУДМАШ» (ЄДРПОУ 45554982) про стягнення заборгованості за договором поставки Nє 346/Д від 12.05.2025 р. (ознайомлення з матеріалами справи, складення позовної заяви, формування та належне оформлення додатків до позовної заяви, подання позовної заяви до суду).
За таких обставин, позивачем доведено належними доказами факт понесення витрат, що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у даній справі, на загальну суму 16000,00грн.
В іншій частині заявлених до стягнення витрат на правову допомогу, а саме у відшкодуванні 4000,00 грн за «Представництво інтересів в суді, складення відповіді на відзив у справі», що включені до опису послуг, яких фактично не було, оскільки справа розглядалась у спрощеному провадженні без проведення судового засідання та виклику сторін, відзиву на позов відповідач не подав, а тому і відповідь на відзив позивачем не подавалась, суд відмовляє.
Окрім цього, дана справа не є унікальною чи складною з огляду на наявність значної кількості аналогічних справ, що перебувають і перебували на розгляді у судах всіх інстанцій, а також позицій Верховного Суду в аналогічних справах, обсяг виконаної адвокатом роботи під час розгляду справи не вимагав значних витрат часу та вмінь для формування правової позиції для кваліфікованого юриста.
Зважаючи на встановлене, суд прийшов до висновку, що з наявних в матеріалах справи документів не вбачається доведеності та обґрунтованості понесення адвокатських витрат саме у заявленій сумі 20 000 грн. Зазначена сума адвокатських витрат є неспівмірною, з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, обсяг та доцільність наданих адвокатських послуг, враховуючи, що ця справа не відноситься до категорії складних.
Отже, суд покладає на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 ГПК України, господарський суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОБУДМАШ» (адреса вулиця Європейська,146 А, офіс 24, місто Полтава, Полтавська область, код ЄДРПОУ 45554982) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСФЕРА ГРУПП» (адреса: вулиця Будівельна, ж/м «Совіньйон», будинок 2В, село Лиманка, Овідіопольський район, Одеська область, 65037, код ЄДРПОУ 41571522) – 317 700,00 грн основного боргу; 3812,40 грн - витрат на сплату судового збору; 16 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
4. Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Пушко І.І.