Справа № 314/4643/24
Провадження № 2/314/347/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2026 року  м.Вільнянськ 
Справа № 314/4643/24;
Провадження № 2/314/347/2026;
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кіяшко В.О.,
секретар судового засідання Румянцева А.М.,
учасники справи:
-позивач Михайло- Лукашівська сільська рада Запорізького району Запорізької області;
-відповідач  ОСОБА_1 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Михайло-Лукашівської сільської ради як орган опіки та піклування до ОСОБА_1 про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів,
за участю: представника позивача ОСОБА_2 
представника відповідача Железняк Л.В.

Стислий виклад.
Виконавчий комітет Михайло-Лукашівської сільської ради, як орган опіки та піклування на території Михайло-Лукашівської територіальної громади 14.10.2024звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспортні дані - паспорт громадянина України НОМЕР_1 , 11.09.2003 Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_2 ) проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видано 31.04.2017) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видано 24.11.2015).
Сім`я ОСОБА_1 у складі 3-х осіб проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 11.10.2024 №167 за підписом секретаря сільської ради.
До сільської ради надійшло подання від ВНП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 04.10.2024 року №11388/74-2024 у відповідності до якого, Михайло-Лукашівську сільську раду проінформовано про те, що 04.10.2024 року до ВПН №2 Запорізького РУП ГУНП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_1 щодо відсутності за місцем проживання співмешканця ОСОБА_5 .
Під час відпрацювання виклику встановлено, що гр. ОСОБА_1 перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, поводила себе агресивно до співробітників поліції та своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виражалось в неадекватній поведінці, різкими рухами, лайкою, криками та висловлювання образливих слів.
З метою забезпечення фізичного, соціального та правового захисту дітей, усунення безпосередньої загрози для їх життя та здоров`я, комісією було здійснено виїзд за адресою проживання гр. ОСОБА_1 , під час якого було складено акт обстеження умов проживання та акт проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
Вищезазначені акти та Подання було розглянуто 04.10.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Михайло - Лукашівської сільської ради, протокол засідання №11 питання №1.
За результатами роботи комісії, керуючись вищевикладеним, та відповідності до п.2 ст. 19, ст. 150, пп.2, 4 п. 1 та п.3 ст. 164, п.2 ст. 1 70 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язані з захистом прав дітей», виконавчим комітетом сільської ради було прийнято рішення №298 від04.10.2024 «Про негайне відібрання дітей у ОСОБА_1 без позбавлення батьківський прав».
Негайне відібрання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в рамках ч.2 ст. 170 Сімейного кодексу України, було здійснено 04.10.2024 року представниками сільської ради, за участі представників національної поліції України. 
В подальшому, виконавчим апаратом Михайло-Лукашівської сільської ради було підготовлено та направлено лист до Запорізької окружної прокуратури Запорізької області від 07.10.2024 №1524, в рамках інформування про негайне відібрання дітей в порядку ст.170 Сімейного кодексу України.
Гр. ОСОБА_1 тривалий час зловживає алкогольними напоями разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 , що сприяє бездоглядності дітей. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились у занедбаному стані, брудні та з неприємним запахом. Діти були голодні та постійно просили їсти. Під час спілкування малолітній ОСОБА_7 виражав своє небажання щодо повернення додому до матері ОСОБА_1 , так як вона постійно знаходиться у станіалкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладене та діючи виключно в інтересах малолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , органом опіки та піклування Михайло - Лукашівської сільської ради було прийнято рішення №299 від 07.10.2024 «Про звернення до суду щодо відібрання дітей у ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав».
У зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з відповідним позовом.
Представник позивача в судовому засіданні просив суд прийняти рішення відповідно до вимог закону, з урахуванням всіх доказів які були надані сторонами після скасування заочного рішення.
Представник відповідач заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити у повному обсязі, всі свої заперечення представник виклала у відзиві з наданням письмових доказів. 

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 26.12.2024 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області.
Ухвалою суду від 21.05.2025 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.
10.07.2025 по справі прийнято заочне рішення.
01.09.2025 на електронну адресу суду надійшла заява про перегляд заочного рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.07.2025 року.
24.09.2025 року Вільнянським районним судом Запорізької області постановлено ухвалу про скасування заочного рішення та призначення підготовчого судового засідання.
12.02.2026 закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду.
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Вислухавши представників, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд 
встановив
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспортні данні - паспорт громадянина України НОМЕР_1 , 11.09.2003 Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_2 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видано 31.04.2017) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видано 24.11.2015).
Сім`я ОСОБА_1 у складі 3-х осіб проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 11.10.2024 №167 за підписом секретаря сільської ради.
До сільської ради надійшло подання від ВНП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 04.10.2024 року №11388/74-2024 у відповідності до якого, Михайло-Лукашівську сільську раду проінформовано про те, що 04.10.2024 року до ВПН №2 Запорізького РУП ГУНП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_1 щодо відсутності за місцем проживання співмешканця ОСОБА_5 та малолітньої доньки ОСОБА_3 .
Під час відпрацювання виклику встановлено, що гр. ОСОБА_1 перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, поводила себе агресивно до співробітників поліції та своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виражалось неадекватною поведінкою, різкими рухами, лайкою, криками та висловлювання образливих слів.
З метою забезпечення фізичного, соціального та правового захисту дітей, усунення безпосередньої загрози для їх життя та здоров`я, комісією було здійснено виїзд за адресою проживання гр. ОСОБА_1 , під час якого було складено акт обстеження умов проживання та акт проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
Вищезазначені акти та Подання було розглянуто 04.10.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Михайло - Лукашівської сільської ради, протокол засідання №11 питання №1
За результатами роботи комісії, керуючись вищевикладеним, та відповідності до п.2 ст. 19, ст. 150, пп.2, 4 п. 1 та п.3 ст. 164, п.2 ст. 1 70 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язані з захистом прав дітей», виконавчим комітетом сільської ради було прийнято рішення №298 від04.10.2024 «Про негайне відібрання дітей у ОСОБА_1 без позбавлення батьківський прав».
Негайне відібрання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в рамках ч.2 ст. 170 Сімейного кодексу України, було здійснено 04.10.2024 року представниками сільської ради, за участі представників національної поліції України. 
04.10.2024 року було складено акт з надання соціальної послуги кризового та екстреного втручання та оцінку кризової ситуації (копії додаються). Зазначені документи необхідні для подальшого поставлення сім`ї ОСОБА_1 на облік комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Михайло-Лукашівської сільської ради, з метою надання соціальних послуг, як таким, що опинились в складних життєвих обставинах. Після прийняття відповідних рішень, копії документів будуть додатково надані до суду.
В подальшому, виконавчим апаратом Михайло-Лукашівської сільської ради було підготовлено та направлено лист до Запорізької окружної прокуратури Запорізької області від 07.10.2024 №1524, в рамках інформування про негайне відібрання дітей в порядку ст.170 Сімейного кодексу України.
По справі було прийнято заочне рішення, яке було скасовано.
Після скасування заочного рішення відповідач надала додаткові докази які не були враховані судом при прийнятті заочного рішення.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з вимогами ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно з ч. ч.1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частиною 1ст. 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
За приписами ч. ч. 1, 4ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно з вимогами ч. 1-4 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.
Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи 04.10.2024 за результатами роботи комісії, було прийнято рішення №298 «Про негайне відібрання дітей у ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав».
В подальшому судом розглянута цивільна справа за позовом Михайло-Лукашівської сільської ради щодо відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав, позов задоволений по справі прийнято заочне рішення.
Заочне рішення за заявою відповідачки було скасовано та призначений новий судовий розгляд по справі.
Після скасування заочного рішення відповідачка надала нові докази, які не були раніше відомі, а саме фото будинку де вона мешкає, і де будуть мешкати її діти - в будинку чисто, є меблі, зроблений ремонт – є все необхідне для того, щоб забезпечити належні умови для проживання дітей.
В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_8 , який пояснив, що відповідачку знає з дитинства. З моменту відібрання дітей вона дуже змінилась, перестала вживати спиртні напої, зробила ремонт в будинку, працює. 

В пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» вказано, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я.
З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.
У пункті 93 постанови Верховного Суду від 13 серпня 2025 року у справі № 369/8018/23 вказано, що суд перевіряє наявність підстав для позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав саме на час ухвалення рішення і якщо суд дійде висновку, що обставини для позбавлення батьківських прав або відібрання дитини на час ухвалення рішення відпали, він відмовляє у задоволенні позову, однак така відмова не свідчить автоматично про незаконність чи необґрунтованість рішення органу опіки і піклування про негайне відібрання дитини.
Таким чином в судовому засіданні, встановлено, що з часу відібрання дітей, відповідач зробила висновки, повністю змінила свій спосіб життя, з урахування нових доказів (які не існували під час відібрання дітей та постановлення заочного рішення), у задоволенні позовних вимог про відібрання дітей слід відмовити, оскільки такий суворий захід втручання в життя дітей та їх батьків на час розгляду справи вже не відповідає ситуації.
Керуючись ст. 12, 81, 89, 200, 206, 223, 263, 265 ЦПК України,-
вирішив:

У задоволені позову Михайло-Лукашівської сільської ради як орган опіки та піклування до ОСОБА_1 про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів- відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 11.03.2026 року.

Позивач: Михайло-Лукашівська сільська рада Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування, код ЄДРПОУ 25477986, адреса: Запорізька область, Запорізький район, село Михайло-Лукашеве, вулиця Космічна , буд.8.

Відповідач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_1 від 11.09.2003 Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя        Вікторія Олександрівна Кіяшко
11.03.2026