ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № П/320/245/20	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Служби зовнішньої розвідки України про визнання протиправним та скасування наказу, 
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Служби зовнішньої розвідки України про: визнання протиправним та скасування наказу №1103-ОС про звільнення з військової служби у Службі зовнішньої розвідки України; поновлення на військовій службі зовнішньої розвідки України; стягнення оплати за вимушений прогул з 15.10.2019 по 03.01.2020 у розмірі 62 504,40 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року адміністративну справу № 320/245/20 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2020 року прийнято справу до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
У зв`язку з прийняттям Закону України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" та на виконання його приписів наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, пунктом 14 якого передбачено, що визначення суду для розгляду конкретних судових справ, у тому числі поєднаних судових справ, здійснюється в базі даних шляхом пакетного автоматизованого розподілу судових справ.
За наслідками автоматизованого розподілу судових справ між судами справу №320/245/20 розподілено до Полтавського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби зовнішньої розвідки України про визнання протиправним та скасування наказу прийнято до провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказ Голови Служби зовнішньої розвідки України № 1103-ОС від 15.10.2019 про звільнення з військової служби полковника ОСОБА_1 , який був винесений за підпунктом «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", є незаконним, оскільки його було винесено на підставі Закону який не регулює порядок проходження служби військовослужбовцями у Службі зовнішньої розвідки України. 
18.03.2025 до суду надійшов відзив Службі зовнішньої розвідки України на позовну заяву, у якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що за період проходження військової служби в Службі зовнішньої розвідки України ОСОБА_1 протягом року двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності та на момент звільнення з військової служби мав два дисциплінарні стягнення у вигляді "догани" та "суворої догани", які залишалися не знятими, що стало підставою для прийняття спірного наказу.
Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини. 
ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Службі зовнішньої розвідки України.
Наказом Голови Служби зовнішньої розвідки України № 1103-ОС від 15.10.2019 полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем") в запас Збройних сил України.
Вважаючи звільнення з військової служби незаконним, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України регулює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі також Закон України № 2232-XII). Цим Законом також визначено загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1 Закону України № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: -підготовку громадян до військової служби; -приписку до призовних дільниць; -прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; -проходження військової служби; -виконання військового обов`язку в запасі; -проходження служби у військовому резерві; -дотримання правил військового обліку.
Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
За приписами ст. 3 Закону України № 2232-XII правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За положеннями ч. 2 ст. 2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).
Статтею 9 Статуту передбачено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Правовий статус, загальну структуру, засади керівництва та загальну чисельність Служби зовнішньої розвідки України визначає Закон України "Про Службу зовнішньої розвідки України".
За змістом статті 1 Закону України "Про Службу зовнішньої розвідки України" положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби зовнішньої розвідки України затверджується Президентом України.
Частиною першою розділу І Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби зовнішньої розвідки України, затвердженого Указом Президента України від 17.07.2006 №619/2006 (далі - Положення), встановлено, що це Положення визначає порядок проходження військової служби за контрактом особами сержантського і старшинського складу, офіцерського складу Служби зовнішньої розвідки України (далі - військовослужбовці) та особливості проходження військової служби у воєнний час. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Службі зовнішньої розвідки України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Порядок проходження військової служби за контрактом офіцерського складу Служби зовнішньої розвідки України визначений, зокрема, Положенням та Інструкцією про застосування окремих норм Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби зовнішньої розвідки України, затверджений наказом Голови СЗР України від 28.03.2012 №75.
Разом з тим, суд зазначає, що сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України.
Згідно з частиною 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:
додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;
бути пильним, зберігати державну та військову таємницю;
додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;
виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;
поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
При цьому, статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;
постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;
бути пильним, суворо зберігати державну таємницю.
Згідно з абзацом 3 статті 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Згідно із статтею 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
Статтею 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.
Згідно з інформацією, яка міститься у рапорті директора 5 департаменту Служби зовнішньої розвідки України ОСОБА_2 на ім`я т.в.о. Голови Служби зовнішньої розвідки України генерел-майора ОСОБА_3 від 10.10.2019, за невиконання військовослужбовцем ОСОБА_1 наказів начальників, на нього накладено дисциплінарні стягнення, а саме:
- "догана" - за неналежне виконання службових обов`язків, що виразилося у недотриманні основних вимог щодо ведення та закриття оперативно-розшукових справ (оголошена директором 5 департаменту полковником ОСОБА_4 07.05.2019);
- "сувора догана" - за порушення вимог діючих нормативно-правових актів, які регламентують порядок заведення, ведення та закриття оперативно-розшукових справ в системі СЗРУ (оголошена директором 5 департаменту полковником ОСОБА_2 від 10.09.2019).
Доказів оскарження накладення вказаних дисциплінарних стягнень суду не надано.
Згідно з підпунктом "ж" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця).
Пунктом 63 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби зовнішньої розвідки України передбачено, що порядок звільнення військовослужбовців з військової служби визначається Головою Служби зовнішньої розвідки України.
Відповідно до підпункту "з" пункту 64 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби зовнішньої розвідки України контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби в запас у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Згідно з пунктом 7.6 Інструкції про застосування окремих норм Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби зовнішньої розвідки України, затвердженої наказом Служби зовнішньої розвідки України від 28.03.2012 № 75, підставою для звільнення військовослужбовців із військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцями (підпункт “з” пункту 64 Положення) є неналежне їх ставлення до виконання службових обов`язків, про що свідчить накладення на них протягом року двох і більше дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються не знятими.
Таким чином, за період проходження військової служби в Службі зовнішньої розвідки України ОСОБА_1 протягом року двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності та на момент звільнення з військової служби мав два дисциплінарні стягнення у вигляді "догани" та "суворої догани", які залишалися не знятими.
Згідно з пунктом 7.2 Інструкції перед підготовкою подання до звільнення військовослужбовців з військової служби документи (рапорти та аркуші співбесід) щодо їх звільнення з військової служби подаються начальникам, яким надано право звільнення відповідних категорій військовослужбовців з військової служби.
Пунктом 7.3 Інструкції визначено, що військовослужбовцями перед звільненням з військової служби проводиться не менше двох індивідуальних співбесід. Зміст проведених співбесід відображається в аркушах співбесід, що підписують начальники, які проводили співбесіди, та військовослужбовець, що звільняється. Аркуші співбесід долучаються і зберігаються в особовій справі.
Як вбачається із матеріалів справи, підставою для звільнення з військової служби ОСОБА_1 є рапорт, подання про звільнення з військової служби та аркуші бесіди з звільняємим.
Таким чином, при прийнятті наказу № 1103-ОС від 15.10.2019 відповідачем дотримано порядок звільнення позивача з військової служби, у зв`язку із чим наказ № 1103-ОС від 15.10.2019 є правомірним та скасуванню не підлягає.
Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги - необґрунтовані та задоволенню не підлягають. 
Підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, 
У Х В АЛ И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Служби зовнішньої розвідки України про визнання протиправним та скасування наказу.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко