ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/399/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О., 
розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу 
за позовом: Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” в особі філії – Херсонського обласного управління АТ “Ощадбанк” (73003, м. Херсон, вул. Європейська (Суворова), буд. 26)
до відповідачів: 1) Фермерського господарства “Колосок” (75840, Херсонська обл., 
Скадовський район, с. Олександрівка, Каланчацька ТГ, вул. Українська, буд. 
21) 
2)  ОСОБА_1 ( 
АДРЕСА_1 ) 
про солідарне стягнення 265 530, 39 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

06.02.2026 Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” в особі філії – Херсонського обласного управління АТ “Ощадбанк” (далі – АТ “Ощадбанк”, позивач) звернулося із позовною заявою, сформованою в системі “Електронний суд” (вх. № 416/26 від 09.02.2026), в якій просить:
- стягнути солідарно з Фермерського господарства “Колосок” (далі – ФГ “Колосок”, відповідач 1) та ОСОБА_1 (далі – відповідач 2) на користь АТ “Ощадбанк” в особі філії – Херсонського обласного управління АТ “Ощадбанк” прострочену заборгованість перед державою за договором кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, укладеним між ФГ “Колосок” та АТ “Ощадбанк”, станом на 22.01.2026 у розмірі 265 530, 39 грн;
- стягнути у рівних частинах з ФГ “Колосок” та ОСОБА_1 на користь АТ “Ощадбанк” в особі філії – Херсонського обласного управління АТ “Ощадбанк” витрати за сплату судового збору в сумі 3186, 37 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. 
Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України. 
Ухвала суду від 16.02.2026 була доставлена позивачу до його електронного кабінету 16.02.2026, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документу, сформовані за допомогою Комп`ютерної програми “Діловодство спеціалізованого суду”. 
Ухвала суду від 16.02.2026 була надіслана відповідачу 1 та відповідачу 2 на їх електронні адреси та доставлена до електронної скриньки 17.02.2026, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного листа, сформовані за допомогою Комп`ютерної програми “Діловодство спеціалізованого суду”. 
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 7 ст. 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Електронний кабінет – це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Частиною 1 ст. 232 ГПК України передбачено, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.
Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (ч. 6 ст. 242 ГПК України).
Згідно з ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що місцезнаходження відповідачів – Херсонська обл., Скадовський район, с. Олександрівка. 
Постановою Кабінету Міністрів України № 1364 від 06.12.2022 “Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією” установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. 
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України “Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією” від 28.02.2025 № 376, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно якого Скадовський район, який є місцезнаходженням відповідачів, з 24.02.2022 тимчасово окупований. 
Згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України” якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Частиною 2 ст. 12-1 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України” учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають електронного кабінету, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Оскільки місцезнаходження відповідачів знаходиться на тимчасово окупованій території, куди направлення поштової кореспонденції не здійснюється у зв`язку з тим, що поштові відділення в умовах воєнного стану не працюють, суд повідомив їх про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі № 916/399/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження та про можливість надання відзивів шляхом розміщення відповідного повідомлення на офіційному веб-порталі Судової влади України. 
З опублікуванням такого оголошення відповідачі вважаються належним чином повідомлені. 
Тобто, ухвала суду від 16.02.2026 була надіслана позивачу та відповідачам у відповідності до вимог ГПК України. 
Суд також бере до уваги, що сторони мали можливість ознайомитись з усіма процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України “Про доступ до судових рішень”).
Таким чином, матеріали справи свідчать про належне повідомлення учасників справи про відкриття провадження у справі та встановлення процесуальних строків, а також створення учасникам судового процесу належних умов для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень.
З огляду на викладене господарський суд доходить висновку про належне повідомлення як позивача, так і відповідачів про розгляд судом даного спору.
Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Водночас суд зауважує, що відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зі змісту ст. 165 ГПК України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Відповідачі своїми процесуальними правами на подання відзиву не скористалися, жодних заперечень проти позову не надали, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

3. Позиція учасників справи.

Доводи позивача – АТ “Ощадбанк”.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1 та відповідачем 2 зобов`язань як за договором кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, так і додаткового договору № 1 до договору кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, укладеними за програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%», та частково забезпечених гарантією держави в рамках Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2021 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 723, на підставі укладеного між Міністром фінансів України від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України та АТ «Ощадбанк» Договору про надання державної гарантії на портфельній основі, так і за укладеним в забезпечення виконання основного договору договором поруки № П-1052 від 17.02.2022, щодо повернення заборгованості за договором кредитної лінії.
Вказує, що кредит відповідача 1 був включений позивачем до портфелю кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені гарантією згідно договору про надання державної гарантії на портфельній основі № 13110-05/560 від 03.12.2021. У зв`язку із настанням гарантійного випадку, оскільки відповідач 1 не здійснив планового платежу за основним боргом згідно з графіком платежів за будь-яким кредитом, включеним до Портфеля, і такий платіж залишається несплаченим протягом 90 календарних днів поспіль, позивач у порядку, передбаченому п. 31 договору державної гарантії, направив гаранту (з копією агенту) вимогу № 59 від 05.12.2023 про сплату за гарантією суми в розмірі 265 530, 39 грн, за результатами розгляду якої 04.01.2024 гарант перерахував банку гарантійну суму у зазначеному розмірі для відшкодування за кредитною операцією. 
Зазначив, що на виконання п. 38 договору про надання гарантії Банк забезпечив вчасне та в повному обсязі зарахування суми сплати за гарантією, сплаченої у рахунок часткового погашення простроченої заборгованості за основним боргом та відобразив в обліку виникнення простроченої заборгованості ФГ “Колосок” перед державою в сумі 265 530, 39 грн. Таким чином, заборгованість ФГ “Колосок” перед державою за договором кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, яка виникла внаслідок сплати гарантом суми за гарантією, станом на 22.01.2026 складає 265 530, 39 грн. 
Правову позицію позивач обґрунтовує приписами ст. ст. 11, 262, 509, 510, 512, 516, 525, 526, 530, 543, 546, 553, 554, 599, 610, 611, 612, 629, 1049, 1054 ЦК України, ч. 1 ст. 2, ст. 17 БК України, положеннями Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні», а також Порядком надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України
від 14 липня 2021 р. № 723. 

Оскільки відповідачі правом на подання відзиву на позов не скористалися, заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами до суду не надали, суд у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України, враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між АТ “Ощадбанк”, як банком, та ФГ «Колосок», як позичальником, 17.02.2022 було укладено договір кредитної лінії № 119.10-10/521 (далі – договір), п. 2.1. якого передбачено, що банк зобов`язується надати на умовах договору кредитної лінії, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі, визначеному в ст. 3 договору кредитної лінії та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів у порядку та на умовах, визначених цим договором.
Умови користування: сума та валюта максимального ліміту кредитування – 2 400 000 грн; спосіб надання кредиту та строк кредитування – кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 16.02.2025; графік збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування – до 15.12.2024 (включно) – 2 400 000 грн, з 16.12.2024 – 15.01.2025 (включно) – 1 600 000 грн, з 16.01.2025 – 16.02.2025 (включно) – 800 000 грн (п. п. 3.1., 3.2., 3.3. договору). 
Виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором забезпечується: заставою рухомого майна (планувальник ґрунту марки NOVAK, моделі Master 60 в комплекті з горизонт. лазерною системою опція № 21, 2020 р.в.; причіпна дискова борона U693 H, 6.0 м, дишло з транспортувальним візком LONG, 2021 р.в.), що належить ФГ «Колосок»; порукою поручителя (п. 3.4 договору).
У відповідності до пп. 3.5.1. п. 3.5 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою, яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором із застосуванням формули: БПС = Індекс UІRD (3m) + Маржа, де: БПС – розмір базової процентної ставки у процентах річних, який розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором; Індекс UІRD (3m) – Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб; Маржа – доданок, який виражений у процентах, що становить 7 (сім).
Згідно з пп. 3.5.2 п. 3.5 договору на момент укладення договору, з урахуванням визначеного на таку дату індексу UІRD (3m) та із застосуванням формули, передбаченої пп. 3.5.1 Договору кредитної лінії, розмір базової процентної ставки становить 14,63% (чотирнадцять цілих шістдесят три сотих) процентів річних, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання Позичальника зі сплати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої базової процентної ставки у відповідності до пп. 3.5.3 п. 3.5 Договору кредитної лінії.
За змістом пп. 3.5.3 п. 3.5 договору перегляд базової процентної ставки та зміна її розміру (збільшення чи зменшення, якщо це є наслідком застосування формули, передбаченої пп. 3.5.1 п. 3.5 цього договору), здійснюється банком кожного календарного кварталу в період з 01 по 07 число першого місяця такого календарного кварталу, починаючи з дати укладення цього договору до повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором. При цьому застосовується індекс UIRD (3m), який визначається для відповідної дати, а саме станом на: « 01» січня, « 01» квітня, « 01» липня та « 01» жовтня відповідного року. Сторони дійшли згоди, що у випадках, коли розрахований згідно наведеної в пп. 3.5.1 договору формули розмір базової процентної ставки становитиме значення, яке перевищує 30% річних, базова процентна ставка нараховуватиметься в розмірі 30% річних. 
Пунктом 3.9. договору передбачено, що кредит надається траншами в порядку та на умовах, передбачених цим договором, з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на поточний рахунок позичальника.
З метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору, Позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі, якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором (п. 3.11 договору).
Позичальник зобов`язався здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з п. 3.3 цього договору (пп. 3.11.1 п. 3.11 договору).
У відповідності до п. 3.16 договору позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну сплату банку процентів у порядку та розмірах, визначених цим договором. 
Згідно з п. 3.16.1. договору проценти нараховуються щомісяця методом факт/факт у розмірі базової процентної ставки на основну суму боргу за строк правомірного користування основною сумою боргу, до якого включається день видачі кредиту (траншу) та перебіг якого припиняється: 2) у випадку прострочення погашення основної суми боргу – у визначений згідно з умовами цього договору, коли основна сума боргу могла бути погашена без порушення встановленого цим договором строку/терміну, і такий день до розрахунку процентів включається.
За умовами п. 4.3 договору позичальник зобов`язаний: належним чином виконувати всі умови договору кредитної лінії та взяті на себе за договором кредитної лінії зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, укладеними з банком (п. 4.3.1 договору); відповідати вимогам Програми протягом усього строку дії цього договору для подальшої участі у Програмі (п. 4.3.3 договору).
Також, між сторонами було підписано додаток № 1 до договору кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, а саме заява на отримання кредиту (траншу); додаток № 2 до договору кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, а саме довідка про розшифрування графи 2000 форми № 2 «Звіт про фінансові результати» Форми № 2-м (№-2мс) «Звіту про фінансові результати» у розрізі видів економічної діяльності; додаток № 3 до договору кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, а саме довідка про суми отриманої ММПС державної допомоги; додаток № 4 до договору кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, а саме довідка про надходження грошових коштів на поточні рахунки позичальника в інших банківських установах.
ФГ «Колосок» звернулося до АТ «Ощадбанк» із заявою вих. № 4 від 24.01.2022 на отримання забезпечення кредитної операції державною гарантією на портфельній основі на підставі Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.202 № 1151 або Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 723. 
Між АТ “Ощадбанк” як банком та ФГ «Колосок» як позичальником 17.02.2022 був укладений додатковий договір № 1 до договору кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, яким сторони, приймаючи до уваги юридичний факт ініціювання Позичальником отримання забезпечення за кредитом у вигляді гарантії, врегулювали умови надання Гарантії та її обсяги відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 723, та з метою належного врегулювання взаємних правовідносин, дійшли згоди доповнити умови кредитного договору.
При цьому, Порядок № 723, зі змінами та доповненнями, визначає механізм відбору банків-кредиторів, умови надання державних гарантій для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, що надаються суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва резидентів України (далі – Державні гарантії на портфельній основі), розмір та вид забезпечення, що надають такі суб`єкти господарювання, процедуру виконання Гарантом гарантійних зобов`язань, а також урегулювання простроченої заборгованості Позичальника за кредитом, за яким Гарантом здійснено виплати на вимогу банку-кредитора. 
Учасниками Програми надання державних гарантій на портфельній основі, реалізація якої здійснюється на підставі Порядку № 723 для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, наданих суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва резидентам України є:
- Агент – АТ «Державний експортно-імпортний банк України», що надає агентські, консультаційні та інші послуги відповідно до умов агентської угоди між Гарантом та агентом та договору про надання державної гарантії на портфельній основі, який укладається між Гарантом та банком-кредитором;
- банки-кредитори – банки, відібрані на умовах, визначених Порядком, перелік яких визначається рішенням Кабінету Міністрів України щодо надання державних гарантій на портфельній основі;
- Гарант – держава в особі Голови Боргового агентства, а до початку функціонування Боргового агентства – в особі Міністра фінансів;
- позичальники – суб`єкти господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва, визначені Господарським кодексом України, що отримують кредити від банків-кредиторів, виконання боргових зобов`язань за якими частково забезпечується державними гарантіями на портфельній основі. 
Для забезпечення співпраці сторін, пов`язаної з наданням державної підтримки суб`єктам мікропідприємництва, малого та середнього підприємництва як державних гарантій на портфельній основі на підставі ст. 17 Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік, відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 723 між Міністром фінансів та банком кредитором укладено Договір про надання гарантії. 
За таких обставин, кредит Позичальника був включений АТ «Ощадбанк» до портфелю кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені Гарантією, та з метою виконання вимог розділу «Зобов`язання банку-кредитора» Договору про надання гарантії, 17.02.2022 Банк уклав з останнім Додатковий договір до Договору кредитної лінії.
Укладенням додаткового договору № 1 до договору кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022 позичальник надає банку наступні додаткові запевнення та гарантії: Позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед Банком зі сплати основної суми боргу за кредитом будуть частково забезпечені гарантією у випадку включення кредиту до портфелю; Позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для себе; Позичальник визнає та підтверджує, що у разі виконання Гарантом гарантійних зобов`язань перед Банком шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у Позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від Позичальника погашення заборгованості у способи та згідно процедур, встановлених Порядком № 723 та Договором про надання гарантії; Позичальнику відомо, що на суму простроченої заборгованості Позичальника перед державою нараховується (за кожен календарний день прострочення, включаючи день погашення такої заборгованості) пеня у розмірі 120% річної облікової ставки Національного банку України, діючої на кожен день прострочення; Позичальник визначає та підтверджує, що Банк у відповідності до норм Порядку № 723 та положень Договору про надання гарантії має всі повноваження стягувати прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за кредитом з метою погашення простроченої заборгованості Позичальника перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені; Позичальнику відомо, що грошові кошти, отримані від звернення стягнення на забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з Позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених за гарантією сум (у співвідношенні, визначеному згідно Порядку № 723 та Договору про надання гарантії) та нарахованої пені, до моменту повного повернення (відшкодування) сплачених за Гарантією сум та до моменту повної сплати нарахованої пені. 
На момент укладення цього додаткового договору Позичальник повністю відповідає критеріям прийнятності. Позичальник запевняє, що кредит буде використано з цільовим призначенням, визначеним Договором кредитної лінії та з дотриманням критеріїв прийнятності. Позичальник підтверджує, що він проінформований про те, що протягом строку дії Договору кредитної лінії Гарант може прийняти рішення виключити з будь яких причин та на свій власний розсуд кредит з портфелю (зокрема, але не виключно у випадках невиконання зобов`язання чи порушення Позичальником умов або наданих ним гарантій, які визначені цим додатковим договором), що призведе до припинення дії гарантії в частині забезпечення нею виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором, про що Позичальник буде невідкладно проінформований Банком (пп. 2.2.1.1, 2.2.1.2, 2.2.1.3, 2.2.1.4, 2.2.1.5, 2.2.1.6, 2.2.1.7, 2.2.1.8, 2.2.1.9 додаткового договору до договору кредитної лінії). 
Пунктом 2.6. Додаткового договору до Договору кредитної лінії сторони визначили, що додатково для забезпечення, передбаченого розділом 4 Договору кредитної лінії, на період (та у випадку) включення кредиту до портфелю виконання Позичальником зобов`язання за Договором кредитної лінії (у тому числі і додатковими договорами до нього) частково, згідно ставки індивідуальної гарантії, забезпечується Гарантією. При цьому Банк самостійно визначає ставку індивідуальної гарантії за кредитом та має право змінювати її розмір в порядку, передбаченому Договором про надання гарантії.
Державні гарантії на портфельній основі надаються відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України на відповідний рік, на підставі відповідного рішення Кабінету Міністрів України, яким, зокрема, визначається перелік банків-кредиторів і встановлюються для кожного банку кредитора граничні обсяги державних гарантій на портфельній основі (п. 3 Порядку № 723). 
Пунктом 18 Порядку № 723 встановлено, що якщо позичальник не здійснив планового платежу згідно з графіком платежів за отриманим кредитом і такий платіж залишається несплаченим протягом 90 днів: 1) банк-кредитор до 10 числа місяця (включно) надає гаранту вимогу щодо виконання ним гарантійних зобов`язань, а агенту – копію такої вимоги з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, разом із підтвердними документами. Водночас сума, що належить до сплати гарантом, визначається як частина простроченої заборгованості за основним боргом за кредитом на дату підготовки вимоги банком-кредитором, пропорційна до розміру гарантованих державою боргових зобов`язань за таким кредитом. 
Вимоги, надані після 10 числа місяця, вважаються отриманими гарантом до 10 числа наступного місяця; 2) агент перевіряє надану банком-кредитором інформацію (щодо правильного розрахунку сум, що належать до сплати гарантом, розміру встановленої відсоткової ставки, наявності у кредитній документації положень, що вимагаються цим Порядком, та наявності іншого забезпечення за кредитом) і до 20 числа місяця (включно), в якому вимога вважається отриманою гарантом, передає гаранту інформацію про суми, які підлягають сплаті гарантом за відповідними вимогами банків-кредиторів; 3) гарант один раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання від агента підтвердження щодо сум, що належать до сплати гарантом) на підставі вимог, отриманих від банків-кредиторів, перевірених агентом, виплачує банкам-кредиторам суми, що належать до сплати на виконання ним гарантійних зобов`язань. 
У разі коли сума, що сплачується гарантом банку-кредитору на виконання гарантійних зобов`язань, буде більша за суму, що належить до сплати гарантом банку-кредитору на виконання гарантійних зобов`язань на дату здійснення такої виплати, банк-кредитор повертає гаранту різницю між цими сумами. Загальна сума виплат гарантом банку-кредитору на виконання гарантійних зобов`язань не може перевищувати суму ліміту державної гарантії з урахуванням суми, яку банк-кредитор перерахував до державного бюджету в рахунок погашення простроченої заборгованості перед державним бюджетом; 4) у разі здійснення Гарантом виплати на виконання гарантійних зобов`язань на вимогу банку-кредитора банк-кредитор зобов`язаний застосувати інструменти врегулювання заборгованості за кредитом (зокрема за рахунок стягнення грошових коштів з позичальника та/або поручителя, реалізації предметів забезпечення, реструктуризації заборгованості за кредитом) у найкоротші строки відповідно до внутрішніх правил і процедур банку-кредитора та законодавства щодо організації процесу управління проблемними активами в банках. У разі прийняття банком рішення про реструктуризацію заборгованості за кредитом, за яким банком-кредитором було отримано гарантійні виплати, банк кредитор повертає гаранту суму гарантійної виплати разом із сумою нарахованої пені, однак такі гарантійні виплати не зменшують обсяг державних гарантій на портфельній основі; 5) частина коштів, отриманих банком-кредитором внаслідок застосування інструментів врегулювання простроченої заборгованості (крім коштів, отриманих від гаранта на виконання ним гарантійних зобов`язань за кредитом), перераховується до державного бюджету. Сума такого платежу визначається пропорційно до частини кредиту, покритої державною гарантією на портфельній основі, однак не може перевищувати суми, сплаченої гарантом банку-кредитору на виконання своїх гарантійних зобов`язань, та пені, на суму якої збільшується заборгованість позичальника. У разі стягнення заборгованості проведеного банком-кредитором до отримання від гаранта платежу на виконання гарантійних зобов`язань, перерахування коштів до державного бюджету не здійснюється та всі отримані в результаті такого стягнення кошти спрямовуються на погашення заборгованості позичальника перед банком-кредитором; 6) робота із застосування інструментів врегулювання простроченої заборгованості позичальників за кредитами проводиться банком-кредитором до прийняття банком-кредитором обґрунтованого рішення про те, що подальше проведення такої роботи є економічно недоцільним. Таке рішення банку-кредитора агент перевіряє та погоджує з гарантом.
Отже, як встановлено судом, між Міністром фінансів України Марченком С.М., як гарантом, який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України, на підставі положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 375 та АТ «Ощадбанк» в особі Голови правління Наумова С.В., як Банком-кредитором, було укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі № 13110-05/560 від 03.12.2021. 
Пунктом 6 договору визначено, що гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь банку-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором за кредитними договорами, включеними до портфеля.
Гарантія вважається наданою на користь банку-кредитора з дати укладання цього договору. Строк дії гарантії – період, що починається на дату укладання цього договору та закінчується на дату, яка випадає через п`ять років з дати укладення цього договору – для забезпечення боргових зобов`язань за кредитами, що надаються для фінансування інвестиційних проектів та інвестиційних цілей, оборотного капіталу та рефінансування заборгованості суб`єктів підприємництва; десять років – для забезпечення боргових зобов`язань за кредитами, що надаються для купівлі землі сільськогосподарського призначення (п. 8, пп. 29 п. 1 договору).
Відповідно до пунктів 1.29, 8 Договору про надання гарантії, гарантія вважається наданою на користь банку-кредитора з дати укладання цього договору. Строк дії гарантії – період, що починається на дату укладання цього договору та закінчується на дату, яка випадає через п`ять років з дати укладення цього договору– для забезпечення боргових зобов`язань за кредитами, що надаються для фінансування інвестиційних проектів та інвестиційних цілей, оборотного капіталу та рефінансування заборгованості суб`єктів підприємництва. 
Згідно з п. п. 10, 11 договору ставка індивідуальної гарантії визначається на власний розсуд банку-кредитора для кожного окремого кредиту та не може перевищувати 70 відсотків за кожним окремим кредитом. Ставка Гарантії на портфельній основі в будь-який момент не може перевищувати 50 відсотків. 
У відповідності до п. 12 договору у разі настання гарантійного випадку гарант зобов`язаний сплатити на користь банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу «Сплата за гарантією» цього договору.
Пунктами 16 – 18 договору про надання гарантії передбачено, що з метою включення кредитів до портфеля банк-кредитор формує реєстр, до якого включаються всі кредити, які банк-кредитор визначив як такі, що включені до портфеля (в тому числі ті, що вже включені до портфеля). Банк-кредитор формує реєстр з кредитів, які відповідають під час першого включення таких кредитів до реєстру критеріям прийнятності. Включення кредитів до реєстру свідчить про те, що зобов`язання за такими кредитами є такими, що частково забезпечені Гарантією з дати першого включення таких кредитів до реєстру. 
За положеннями п. 31 договору визначено, що у разі настання гарантійного випадку банк-кредитор направляє гаранту вимогу, а агенту – копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.
Пунктом 32 договору передбачено, що Агент перевіряє вимогу (щодо правильності розрахунку сум, що належать до сплати Гарантом банку-кредитору) та за результатами перевірки інформує Гаранта щодо суми сплати за гарантією протягом 10 календарних днів з дати отримання копії вимоги. 
Банк-кредитор зобов`язаний протягом двох банківських днів з дати надсилання відповідної вимоги Гаранту письмово повідомити позичальникам за кредитами, включеними до вимоги, про надіслання відповідної вимоги Гаранту (п. 33 договору). 
Не пізніше наступного робочого дня після отримання виплати від Гаранта банк-кредитор письмово надає інформацію про це агенту із зазначенням суми та дати виплати з посиланням на відповідну вимогу (п. 34 договору). 
У відповідності до п. 35 договору Гарант на підставі вимог, отриманих від банку-кредитора, з урахуванням інформації Агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банку кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови одночасного дотримання таких вимог: Гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов цього Договору гарантії; на момент отримання вимоги не закінчився строк дії Гарантії; загальна сума всіх виплачених банку кредитору сум сплати за Гарантією, у урахуванням сум сплати за Гарантією, що підлягає виплаті згідно з вимогою, не перевищує ліміту Гарантії; Гарант отримав підтвердження від Агента, що сума, зазначена у вимозі, є сумою, що підлягає виплаті за Гарантією згідно умовами цього умовами Договору гарантії; здійснення гарантом виплати згідно з вимогою не суперечить вимогам чинного законодавства на момент здійснення такої виплати.
Сума сплати за гарантією визначається за формулою, унормованою п. 1.30 Договору про надання гарантії: ССГ = сума 1n ПЗі х СІГі, де ПЗі — прострочена заборгованість за основним боргом за і-им кредитом, включеним до портфеля, за яким настав та триває гарантійний випадок; СІГі — ставка індивідуальної гарантії за таким і-им кредитом, включеним до портфеля. У разі коли Гарантом встановлено факт невідповідності будь-якого проблемного кредиту критеріям прийнятності під час першого його включення до реєстру, банк-кредитор зобов`язаний негайно повернути на рахунок Гаранта загальну суму всіх сум сплати за Гарантією, виплачену Гарантом за таким проблемним кредитом (п.37 Договору про надання гарантії). 
На момент укладання Договору кредитної лінії Позичальник повністю відповідав критеріям прийнятності та ініціював шляхом надання до Банку письмової заяви від 24.01.2022 отримання забезпечення кредитної операції у вигляді Гарантії на умовах, визначених Порядком № 723 та Договором про надання гарантії. 
Згідно з п. 38 Договору про надання гарантії, у разі здійснення Гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості Позичальника перед бюджетом на суму здійсненої Гарантом виплати суми сплати за Гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено банком-кредитором у найкоротші строки. 
Відповідно до п. 39 Договору про надання гарантії з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта до Позичальника та виконання ст. 17 БК України та вимог, передбачених п. 38 і 40 цього договору, банк-кредитор, виступаючи на підставі Порядку № 723 та цього договору, зобов`язується:
- застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань Позичальника із сплати пені, нарахованої відповідно до п. 45 цього договору, за таким проблемним кредитом;
- здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються Позивачу (за винятком права: підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника, підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог) в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами.
Робота із стягнення з Позичальника простроченої заборгованості перед державою проводиться банком-кредитором на підставі Порядку № 723, ст. 17 БК України та Договору про надання гарантії відповідно до внутрішніх правил та процедур банка-кредитора та чинного законодавства України щодо організації процесу управління проблемними активами України до того моменту, поки банк кредитор не прийме обґрунтованого рішення про те, що подальше проведення такої роботи є економічно недоцільним. Таке рішення банку-кредитора повинно бути перевірено Агентом та погоджено Гарантом протягом 30 банківських днів з дати отримання Гарантом (з копією Агенту) відповідного клопотання (строк погодження Гарантом такого рішення може бути продовжений на обґрунтовану вимогу Гаранта або Агента) (п. 43 Договору про надання гарантії). Згідно п. 44 Договору про надання гарантії, витрати, пов`язані із стягненням простроченої заборгованості перед бюджетом, зокрема судовий збір, послуги нотаріуса, суб`єкта оціночної діяльності, інші витрати на проведення незалежної оцінки предмета забезпечення, здійснюються за рахунок Позичальника або за рахунок банку-кредитора з подальшим їх стягненням з Позичальника. Такі витрати, що були понесені банком-кредитором, стягуються на їх відшкодування банком кредитором насамперед при отриманні коштів під час застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом до пропорційного розподілу цих коштів між банком-кредитором та Гарантом відповідно до п. 40 Договору про надання гарантії.
Між АТ “Ощадбанк”, як банком, та громадянином України ОСОБА_1 , як поручителем, 17.02.2022 був укладений договір поруки № П-1052, п. 2.1. якого передбачено, що поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.
Підпунктами 2, 3, 7, 13 пункту 1.1. терміни та скорочення що використовуються в цьому договорі, зокрема визначено, що кредитний договір № 1 – договір кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, укладений між кредитором та боржником – Фермерським господарством «Колосок», а також усі додаткові договори, угоди, додатки, зміни та доповнення до нього, які чинні на момент укладання цього договору та можуть бути укладені після його укладання. Вимога – письмовий документ (у тому числі письмове повідомлення з вимогою виконати зобов`язання/будь-яку його частину), який направляється кредитором поручителю та містить вимогу про виконання поручителем порушеного зобов`язання, його зміст, розмір та валюту на дату складання вимоги. Зобов`язання (у повному обсязі або окремій його частини), що випливають з кредитного договору 1, у тому числі, але не виключно: 1. повернути кредитору кредитні кошти у розмірі 2 400 000, 00 грн із терміном повернення не пізніше 16.02.2025 на умовах, зазначених у кредитному договорі 1; сплатити кредитору проценти за користування кредитом, у розмірі, що визначений на основі: процентної ставки, яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється із застосуванням формули, визначеної кредитним договором 1, при цьому, максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 30 % річних; сплатити кредитору комісійні винагороди у строки та на умовах, зазначених у кредитному договорі 1; сплатити на користь кредитора штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором 1, а також інші платежі, що підлягають сплаті згідно умов кредитного договору 1; відшкодувати кредитору у повному обсязі збитки, понесені у випадку неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором 1, в тому числі витрати, понесені кредитором, втрачені грошові кошти та / або неодержані ним доходи; зобов`язання боржника, щодо повернення отримання на виконання кредитного договору 1 кредитних коштів за наслідками застосування реституції (зокрема і двосторонньої) у випадку недійсності кредитного договору 1 (яка буде підтверджена відповідним рішенням суду. що набрало законної сили).
Порукою за цим договором без отримання додаткової згоди поручителя у повному обсязі також забезпечуються зміни умов зобов`язання, які виникнуть (зміняться) відповідно до умов кредитного договору (зокрема, внаслідок внесення змін до кредитного договору) (п. 2.3. договору поруки).
За положеннями пп. 4.3.3., 4.3.4 п.4.3. договору поруки кредитор має право: пред`явити (направити) поручителю вимогу(и) відповідно до умов цього договору; вимагати у поручителя виконання зобов`язання відповідно до умов цього договору та законодавства України. 
У вимозі на сплату за гарантією № 59 від 05.12.2023 за договором про надання гарантії на портфельній основі № 13110-05/560 від 03.12.2021, адресованій Міністерству фінансів України та (в копії) АТ «Укрексімбанк» (у якості агента), позивач повідомив про настання гарантійного випадку за проблемним кредитом № 119.10-10/521 від 17.02.2022, унікальний порядковий номер кредиту 19819389522 згідно з реєстром станом на 30.11.2023; просив перерахувати суму сплати за гарантією в розмірі 265 530, 39 грн на рахунок бенефіціара відповідно до п. 5.5. договору. 
Згідно платіжної інструкції № 1473509653301 (#1473553892822) від 04.01.2024 на рахунок позивача було перераховано 265 530, 39 грн із вказівкою призначення платежу «надходження коштів за вимогою № 59 від 05.12.2023, КД119.10-10/521 від 17.02.2022 ФГ «Колосок» згідно розпорядження № 1337/70/4-03-2024 від 03.01.2024. 
У повідомленні № 55/5.5-02/118074/2025 від 12.09.2025 про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, адресованому ФГ «Колосок», позивач повідомив, що станом на 12.09.2025 заборгованість відповідача 1 за кредитним договором складає 639 827, 90 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за основним боргом (кредитом) – 265 530, 39 грн; прострочена заборгованість за процентами – 44 027, 12 грн; прострочена заборгованість за комісією – 64 740, 00 грн; прострочена заборгованість перед державою – 265 530, 90 грн. Вимагав у 30-денний строк з дати направлення цього повідомлення усунути порушення зобов`язання ФГ «Колосок» за кредитним договором № 119.10-10/521 від 17.02.2022 у повному обсязі та сплатити заборгованість перед АТ «Ощадбанк» у розмірі 639 827, 90 грн.
Вказане повідомлення позивач направив відповідачу 1 на його електронну адресу.
У повідомленні № 55/5.5-02/118200/2025 від 12.09.2025 про перехід до держави прав кредитора, адресованому ФГ «Колосок», позивач зазначив, що на виконання ч. 8 ст. 17 Бюджетного кодексу України, ст. 516 ЦК України акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» повідомляє Фермерське господарство «Колосок» про перехід до держави прав кредитора за договором кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022 у розмірі частини обов`язку, що була виконана гарантом, на суму 265 530, 39 грн. Загальний розмір заборгованості за договором кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022 станом на 12.09.2025 становить 639 827, 90 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за основним боргом – 265 530, 39 грн; прострочена заборгованість за процентами – 44 027, 12 грн; прострочена заборгованість за комісією – 64 740, 00 грн; прострочена заборгованість перед державою – 265 530, 39 грн. У разі не погашення заборгованості у повному обсязі у десятиденний строк з дати направлення цього листа, АТ «Ощадбанк» розпочне примусове стягнення простроченої заборгованості як перед державою, так і перед АТ «Ощадбанк». 
Вказане повідомлення позивач направив відповідачу 1 на його електронну адресу.
У вимозі № 55/5.5-02/118203/2025 від 12.09.2025 про виконання забезпеченого порукою зобов`язання, адресованій ОСОБА_1 , позивач вказав, що загальний розмір заборгованості Фермерського господарства «Колосок» за договором кредитної лінії №119.10-10/521 від 17.02.2022 станом на 12.09.2025 становить 639 827, 90 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за основним боргом – 265 530, 39 грн; прострочена заборгованість за процентами – 44 027,12 грн; прострочена заборгованість за комісією – 64 740, 00 грн; прострочена заборгованість перед державою – 265 530, 39 грн.
Вказану вимогу позивач направив відповідачу 2 на його електронну адресу. 
У повідомленні № 55/5.5-02/118202/2025 від 12.09.2025 про перехід до держави прав кредитора, адресованому ОСОБА_1 , позивач вказав, що з огляду на положення ч. 8 ст. 17 Бюджетного кодексу України про перехід до держави прав кредитора, ст. 516 Цивільного кодексу України та п. 7.1.1 Договору поруки №П-1052 від 17.02.2022, згідно з якими заміна кредитора за договором поруки відбувається без згоди поручителя, акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» повідомляє ОСОБА_1 про перехід до держави прав кредитора за договором кредитної лінії № 119.10 10/521 від 17.02.2022 у розмірі частини обов`язку, що була виконана гарантом, на суму 265 530, 39 грн. Загальний розмір заборгованості за договором кредитної лінії №119.10-10/521 від 17.02.2022 станом на 12.09.2025 становить 639 827, 90 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за основним боргом – 265 530, 39 грн; прострочена заборгованість за процентами – 44 027, 12 грн; прострочена заборгованість за комісією – 64 740, 00 грн; прострочена заборгованість перед державою – 265 530,39 грн. У разі не погашення заборгованості у повному обсязі у десятиденний строк з дати направлення цього листа, АТ «Ощадбанк» розпочне примусове стягнення простроченої заборгованості як перед державою, так і перед АТ «Ощадбанк». 
Вказане повідомлення позивач направив відповідачу 2 на його електронну адресу.
Відповідно до розрахунку заборгованості за боргом (кредитом) перед гарантійними виплатами здійсненими Державою (Гарантом) згідно з кредитним договором 119.10-10/521 від 17.02.2026 позичальник ФГ «Колосок» станом на 22.01.2026 загальний розмір заборгованості сум коштів, отриманих від Держави – 265 530, 39 грн. 

5. Позиція суду. 

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду (ст. 251 ЦК України).
В силу ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). 
Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включно зі сплатою основного боргу, процентів, неустойки, відшкодуванням збитків, крім випадків, коли поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України). 
У відповідності до ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
За положеннями ст. 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.
Частиною 1 ст. 569 ЦК України передбачено, що гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.
У пункті 15-1 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України закріплено визначення поняття "гарантійне зобов`язання" – зобов`язання гаранта повністю або частково виконати боргові зобов`язання суб`єкта господарювання – резидента України перед кредитором у разі невиконання таким суб`єктом його зобов`язань за кредитом (позикою), залученим під державну чи місцеву гарантію.
Згідно з пунктом 4 статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України розробляє і здійснює загальнодержавні програми економічного розвитку України.
Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання (частина 1 статті 117 Конституції України).
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", зокрема, передбачено, що Кабінет Міністрів України у сфері економіки, фінансів, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції, оплати та охорони праці забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку.
Відповідно до частини 1 статті 5, частини 1 статті 6 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» Кабінет Міністрів України забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері розвитку підприємництва, розроблення та виконання загальнодержавних програм розвитку малого і середнього підприємництва з урахуванням загальнодержавних пріоритетів, здійснює заходи щодо розвитку інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва, спрямовує, координує та контролює діяльність органів виконавчої влади, які забезпечують надання державної підтримки.
Статтею 12 Закону передбачено, що державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.
Згідно статті 16 Закону, фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів. Основними видами фінансової державної підтримки є, зокрема, надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва. Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.
Абзацами 1, 2 частини 1 статті 17 Бюджетного кодексу України визначено, що державні гарантії можуть надаватися виключно у межах і за напрямами, що визначені законом про Державний бюджет України, на підставі рішення Кабінету Міністрів України для забезпечення виконання боргових зобов`язань суб`єктів господарювання – резидентів України, у тому числі для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, що надаються суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва - резидентам України, у розмірі, що не перевищує 80 відсотків загальної суми таких боргових зобов`язань за портфелем кредитів та 80 відсотків – за кожним окремим кредитом (далі – державні гарантії на портфельній основі). Порядок відбору банків-кредиторів, умови надання державних гарантій на портфельній основі, плата за надання таких гарантій, а також розмір та вид забезпечення, що надається відповідними суб`єктами господарювання, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Абзацами 3, 4 частини 3 статті 17 Бюджетного кодексу України визначено, що правочин щодо надання державної гарантії на портфельній основі оформляється в письмовій формі та має визначати: предмет гарантії; повне найменування та місцезнаходження кредитора; обсяг гарантійних зобов`язань та порядок їх виконання; права, обов`язки та відповідальність гаранта і кредитора; умови настання гарантійного випадку; строк здійснення виплат у разі настання гарантійного випадку; розмір та порядок сплати до державного бюджету плати за надання гарантії; порядок погашення заборгованості перед державою за виконання гарантійних зобов`язань; строк дії гарантії. Обов`язковою умовою надання державної гарантії на портфельній основі є внесення суб`єктом господарювання – резидентом України плати за надання такої гарантії, а також надання майнового або іншого забезпечення виконання боргових зобов`язань за кредитним договором перед банком-кредитором.
У разі виконання державою гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету, у суб`єктів господарювання з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою за кредитами, залученими під державні гарантії, в обсязі фактичних витрат державного бюджету, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку (частини 8 статті 17 Бюджетного кодексу України).
Абзац 5 частини 9 статті 17 Бюджетного кодексу України чітко визначає, що прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою та перед банком-кредитором за кредитами, залученими під державну гарантію на портфельній основі, стягується з таких суб`єктів господарювання банком-кредитором у порядку, встановленому законодавством щодо управління проблемними активами в банках України та відповідним правочином щодо надання державної гарантії на портфельній основі, з подальшим перерахуванням пропорційної частки в рахунок погашення заборгованості перед державою. 
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. 
Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що позивачем на виконання умов п. п. 2.1., 3.2., 3.9. договору кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022 та на підставі заяви відповідача 1 на отримання кредиту (траншу), було надано транш у розмірі 531 060, 78 грн, про що свідчить виписка по рахункам виконавця.
У зв`язку з невиконанням відповідачем 1 умов договору кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, а саме щодо неповернення в передбачені договором строки кредиту, а також процентів, комісії та інших платежів, позивач направив відповідачу 1 повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, в якому вимагав сплатити заборгованість у розмірі 639 827, 90 грн. 
Проте, вказана вимога позивача залишена відповідачем 1 без задоволення. 
У зв`язку з невиконанням ФГ «Колосок» зобов`язання щодо здійснення повного погашення заборгованості за кредитним договором, 05.12.2023 АТ «Ощадбанк» звернувся до Гаранта з вимогою, в якій повідомив про настання гарантійного випадку та просив перерахувати суму сплати за гарантією в розмірі 265 530, 39 грн, за результатами розгляду якої 04.01.2024 Гарант перерахував Банку гарантійну суму у вказаному розмірі.
На виконання п. 38 Договору про надання гарантії позивач забезпечив вчасне та в повному обсязі зарахування суми сплати за Гарантією, сплаченої у рахунок часткового погашення простроченої заборгованості за основним боргом та відобразив в обліку виникнення простроченої заборгованості ФГ «КОЛОСОК» перед державою в сумі 265 530,39 грн 
У зв`язку з невиконанням відповідачем 1 умов договору кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, позивач направив відповідачу 2 вимогу про виконання забезпеченого порукою зобов`язання, яка останнім залишена без задоволення.
У матеріалах справи також наявні повідомлення позивача до відповідача 1 та до відповідача 2 від 12.09.2025 про перехід до держави прав кредитора, у яких АТ «Ощадбанк» вимагав погасити заборгованість у повному обсязі у десятиденний строк з дати направлення цього листа та зазначено, що у разі несплати, позивач розпочне примусове стягнення простроченої заборгованості як перед державою, так і перед АТ «Ощадбанк». 
Враховуючи вищевикладене та зважаючи, що зобов`язання позичальника - (відповідача 1) було забезпечено Гарантією Міністра фінансів України (Гаранта) на підставі договору гарантії, з моменту виконання Гарантом гарантійних зобов`язань перед Банком, тобто з 04.01.2024 (з дати здійснення гарантом перерахування банку суми у розмірі 265 530, 39 грн), до держави перейшли права кредитора та остання, як Гарант, має право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої суми. При цьому, своє право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої за гарантією суми Гарант реалізував шляхом наділення Банку повноваженнями на стягнення простроченої заборгованості перед державою. 
За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що повноваження АТ «Ощадбанк» щодо солідарного стягнення з відповідачів простроченої заборгованості перед державою за договором відповідають закону, актам Кабінету Міністрів України та Договору про надання державної гарантії на портфельній основі. 
Будь-яких доказів щодо спростування таких висновків чи на підтвердження відсутності суми боргу, відповідачами до суду у відповідності до вимог ГПК України надано не було.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем 1 всупереч вимог ГПК України не надано доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості у розмірі 265 530, 39 грн, яка виникла у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору, а також доказів, які б свідчили про здійснення відповідачем 1 погашення вказаної заборгованості у повному обсязі, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 1 заборгованості за кредитом, залученим під державну гарантію на портфельній основі, у розмірі 265 530, 39 грн.
Крім того, з огляду на умови договору поруки та положення ст. 554 ЦК України позивач має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, зокрема в частині сплати простроченої заборгованості за кредитним договором на суму 265 530, 39 грн, яка виникла внаслідок сплати вказаної суми Гарантом на підставі договору гарантії як від самого боржника (відповідача 1) так і від його поручителя (відповідача 2).
Таким чином, відповідач 2 солідарно із відповідачем 1 відповідають перед позивачем за виконання зобов`язань за договором кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, укладеного між ФГ «Колосок» та АТ «Ощадбанк» та залученням під державну гарантію на портфельній основі у розмірі 265 530, 39 грн.
Приймаючи до уваги вищевикладене, позов позивача підлягає задоволенню судом. 

Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідачів порівну. 

Керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити. 
2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства «Колосок» (75840, Херсонська обл., Скадовський район, село Олександрівка, Каланчацька ТГ, вул. Українська, буд. 21; ідентифікаційний код юридичної особи: 30040592) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Каланчацьким РВ УМВС України в Херсонській області від 18.12.1996; АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» (73003, м. Херсон, вул. Європейська (Суворова), буд. 26; ідентифікаційний код юридичної особи: 02766367) заборгованість перед державою за договором кредитної лінії № 119.10-10/521 від 17.02.2022, у розмірі 265 530, 39 грн (двісті шістдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять гривень, тридцять дев`ять копійок).
3. Стягнути з Фермерського господарства «Колосок» (75840, Херсонська обл., Скадовський район, село Олександрівка, Каланчацька ТГ, вул. Українська, буд. 21; ідентифікаційний код юридичної особи: 30040592) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» (73003, м. Херсон, вул. Європейська (Суворова), буд. 26; ідентифікаційний код юридичної особи: 02766367) судовий збір у розмірі 1593, 18 грн (одна тисяча п`ятсот дев`яносто три гривні, вісімнадцять копійок).
4. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Каланчацьким РВ УМВС України в Херсонській області від 18.12.1996; АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» (73003, м. Херсон, вул. Європейська (Суворова), буд. 26; ідентифікаційний код юридичної особи: 02766367) 1593, 18 грн (одна тисяча п`ятсот дев`яносто три гривні, вісімнадцять копійок). 

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.О. Мусієнко