Справа № 523/4542/26
Номер провадження 3/523/1299/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" квітня 2026 р.       м. Одеса
Суддя Пересипського районного суду міста Одеси МалиновськийО.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 15 в м. Одесі матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 
у скоєні правопорушень, передбачених ст.126 ч.5, ст.130 ч.1 КУпАП,

Встановив
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№598634 від 23 лютого 2026року, складеним відносно ОСОБА_1 убачається, що останній 23 лютого 2026року о 00:14 годин за адресою м.Одеса, вул. Шевальових,15 керував транспортним засобом марки BMW 525, р/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння(запах алкоголю з порожнини рота). Згідно протоколу медичного огляду №000356 від 23.02.2026 року водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Подія зафіксована на ПВР № 471639,471000,473728. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п.2.9а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до довідки з інформаційного порталу Національної поліції від 23 лютого 2026 року, ОСОБА_1 згідно електронної бази ІПНП України: не притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, посвідчення водія не отримував. 
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№598639 від 23 лютого 2026року, складеним відносно ОСОБА_1 убачається, що останній 23 лютого 2026року о 00:14 годин за адресою м.Одеса, вул. Шевальових,15 керував автомобілем марки BMW 525, р/ НОМЕР_2 не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП. 
Постановою від 03.04.2026 року справу №523/4541/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, об`єднано в одне провадження із справою №523/4542/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП. Справі було присвоєно єдиний номер №523/4542/26.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, викликався до суду, зокрема шляхом розміщення відповідного «смс» оголошення про виклик на вебпорталі Судова влада України.
Від представника ОСОБА_1 – адвоката Крамного С.С. через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Представник у своєму клопотанні зазначає, що факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності з наступних підстав: на відеозаписі не зафіксовано процес зупинки автомобіля, а ОСОБА_1 повідомляв, що автомобіль зламався та не рухався, про що неодноразово повторював поліцейським; при зупинці транспортного засобу поліцейський не поінформував водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з описом підстави зупинки, визначеної ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»; поліцейськими не було роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння та не запропоновано пройти такий огляд на місці, оскільки у останніх був відсутній газоаналізатор; працівниками поліції при складанні протоколу не було викликано представників Військової служби правопорядку, що на думку сторони захисту є порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки поліцейським було відомо, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому протокол серії ЕПР1 №598634 складений інспектором 2 взводу 5 роти 2 батальйону УПП в Одеській області лейтенантом ОСОБА_2 є недопустимим доказом. 
Також, представником через систему «Електронний суд» надійшло клопотання  про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП. 
Згідно з ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Статте 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію»). 
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом ст. 266 КУпАП порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, кваліфікованого як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння підтверджуються дослідженими доказами, а саме: 
- електронним протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№598634 від 23 лютого 2026року, в якому викладені обставини порушення  ОСОБА_1 п.2.9 а ПДР України;
- висновком №000356 від 23.02.2026 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого,  ОСОБА_1  перебував у стані алкогольного сп`яніння;
-безперервним відеозаписом із нагрудних камер поліцейських № 471639,471000,473728. 
Слід зазначити, що відеозапис, який фіксує правопорушення, є об`єктивним доказом у справі, оскільки унеможливлює суб`єктивне висвітлення поліцейським обставин справи, та здійснюючи відеозапис, поліцейський діє відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про національну поліцію» та ст. 251, 266 КУпАП. Зокрема, ч. 2 ст.30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього Закону віднесено застосування засобів відеозапису.
З дослідженого відеозапису події убачається, що запис розпочинається з того, що співробітник поліції представляється водію автомобіля BMW 525, р/н НОМЕР_1 , який стоїть з увімкнутим аварійним сигналом та просить надати посвідчення водія, пояснюючи причини зупинки. ОСОБА_1 зазначає, що посвідчення водія він не отримував, рухається додому, проте через те, що зламалася коробка передач машина «глохне». Під час розмови поліцейський, констатує, що у водія відчутний запах алкоголю з порожнини рота та пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці. За результатами перевірки із застосуванням Alkotest Drager№7510, встановлено позитивний результат -1,33% проміле, з яким не погоджується ОСОБА_1 , що і стало наслідком проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 в медичному закладі, за результатами якого наданий позитивний висновок лікаря. 
Суддя вважає, що ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені поліцейськими у  ОСОБА_1 23 лютого 2026 року, відповідають п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗУ 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованого в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858, а сам огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений у відповідність до вимог розділу ІІ Інструкції та положень ст.266 КУпАП. 
Клопотання адвоката Крамного С.С. щодо закриття провадження у справі за викладених ним обставин, не приймаються до уваги, так як факт керування  ОСОБА_1 23 лютого 2026 року, автомобілем BMW 525, р/н НОМЕР_1 підтверджено самим ОСОБА_1 у дослідженому судом відеозаписі, який згідно висновку №000356 від 23.02.2026 року - перебуває в алкогольному сп`янінні. 
Крім того, посилання представника на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та складений відносно нього працівниками поліції протокол є недопустимим доказом з підстав відсутності при його складанні представників Військової служби правопорядку, судом до уваги не приймається, оскільки ОСОБА_1 під час його зупинки не перебував при виконанні службових обов`язків, зазначивши робітникам поліції що перебуває у відпустці, а отже діяв, як цивільна особа. 
Щодо вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, то слід зазначити, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в справі доказами: електронним протоколом про адміністративне правопорушення від 23.03.2026 року ЕПР1 №598639;постановою серії ЕНА№6174709 від 18.11.2025року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП; довідкою з інформаційного порталу Національної поліції про отримання (неотримання) особою посвідчення водія вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував; безперервним відеозаписом із нагрудних камер поліцейських № 471639,471000,473728. 
Відповідно до вимог ч. 9 та ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Клопотання адвоката Крамного С.С. про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, судом відхиляється, оскільки, положення ст.22 КУПАП не застосовуються до правопорушень, передбачених, зокрема частинами другою - п`ятою статті 126 цього Кодексу.
Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суддя прийшов до висновку, що дії  ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за ст.ст. 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП, оскільки він вчинив порушення вищезазначених вимог чинного законодавства України.
Щодо визначення адміністративного стягнення  ОСОБА_1 за ст.ст. 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП суддя враховує, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що згідно ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність  ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
На підставі вищезазначеного, суддя вважає, що  ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення:
- за ст.126 ч.5 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п` двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. 
- за ст. 130 ч.1 КУпАП - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначити  ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ст.126 ч.5 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років без вилучення транспортного засобу.
При цьому суд зауважує, що не застосовує до  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення та конфіскації транспортного засобу з огляду на те, що відповідно до довідки Управління патрульної поліції в Одеській області транспортний засіб автомобіль BMW 525, р/н НОМЕР_1 не належить  ОСОБА_1 .
Відповідно до абзацу 4 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14від 23грудня 2005 року, не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Керуючись  ст.126 ч.5, ст.130 ч.1 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.5, ст.130 ч.1 КУпАП та застосувати до нього остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років без вилучення транспортного засобу.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок в дохід держави за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Суворівський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UА748999980313181206000015759; Код класифікації доходів бюджету - 22030101.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м. Одеси.
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного ст просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня винесення рішення по даній справі.року, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.
У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили. 
Суддя