Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

Справа № 185/14528/25
Провадження № 2/185/2107/26 

20 березня 2026 року      м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бабія С.О., за участю секретаря судового засідання Вакули В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Донецької міської ради про визнання права спільної сумісної власності,
ВСТАНОВИВ:
14.11.2025 року представники позивачів – адвокат Мисечко Катерина Олександрівна (щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) та адвокат В`язовий Вячеслав Вікторович (щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) звернулися до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Донецької міської ради про визнання права спільної сумісної власності позивачів на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 64,20 кв.м, у тому числі житловою площею 37,60 кв.м.
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що спірна квартира належить їм на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 08 грудня 1993 року № НОМЕР_1 , виданого Фондом комунального майна м. Донецька та зареєстрованого у Донецькому бюро технічної інвентаризації за реєстром № 2/2 д/к-115. У зв`язку з пошкодженням квартири внаслідок військових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, позивачі мають намір подати заяву на компенсацію за програмою «єВідновлення» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 року № 381. Для цього необхідно внести відомості про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
09 травня 2025 року державний реєстратор Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради виніс рішення № 78827701 про відмову у проведенні реєстраційних дій, мотивуючи це тим, що подані документи не дозволяють встановити набуття речових прав на нерухоме майно через відсутність відповіді на запит до КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» та неможливість отримання архівних даних, які залишилися на тимчасово окупованій території м. Донецьк після початку повномасштабної агресії російської федерації 24 лютого 2022 року.
Позивачі стверджують, що в інший спосіб, окрім звернення до суду, визнати їхнє право власності та зареєструвати його в Державному реєстрі речових прав неможливо.
Представники позивачів у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач Донецька міська рада у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, про дату, час і місце розгляду повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачам – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 – на підставі свідоцтва про право власності від 08 грудня 1993 року № НОМЕР_1 , виданого Фондом комунального майна м. Донецька, належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 64,20 кв.м, у тому числі житловою площею 37,60 кв.м. Право власності зареєстровано у Донецькому бюро технічної інвентаризації за реєстром № 2/2 д/к-115. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно випливає відсутність зареєстрованих прав власності чи обтяжень на спірну квартиру за іншими особами.
Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває донині. Територія м. Донецьк тимчасово окупована російською федерацією, що підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами).
Рішення державного реєстратора від 09 травня 2025 року № 78827701 про відмову в реєстрації права власності обґрунтоване відсутністю доступу до архівних даних Донецького бюро технічної інвентаризації, яке не відновило діяльність на підконтрольній Україні території.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Стаття 4 ЦПК України передбачає право кожної особи звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку, встановленому законом.
Стаття 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують право на мирне володіння майном. 
Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів, і вважається правомірно набутим, якщо інше не встановлено судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати документа, що засвідчує право власності. Частина 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права, які виникли до 1 січня 2013 року, є дійсними, якщо їхня реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення, або якщо законодавство не передбачало обов`язкової реєстрації. У даному випадку право власності позивачів виникло у 1993 році на підставі свідоцтва про право власності та було зареєстровано в Донецькому бюро технічної інвентаризації, що відповідало чинному на той час законодавству, а саме Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998 року.
Визнання права власності позивачів у судовому порядку є єдиним можливим способом захисту їх прав за даних обставин, оскільки окупація російською федерацією території м. Донецьк унеможливлює доступ до архівів та проведення державної реєстрації у позасудовому порядку. Постанова Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 209 та наказ Міністерства юстиції України від 09.06.2023 № 2179/5 регулюють особливості реєстрації прав під час воєнного стану, але не вирішують проблему відсутності архівних даних.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя С. О. Бабій