Справа №: 452/165/26
Провадження № 3/452/174/2026 

П О С Т А Н О В А
Іменем України

17 лютого 2026 року м.Самбір
суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., з участю правопорушника ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого ПрАТ «Львівобленерго» адвоката Писко С.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з інвалідністю 3-ї групи; проживаючого у АДРЕСА_1 , -
- за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 18 січня 2026 року о 14.40год в м. Самбір Львівської області на перехресті нерівнозначних доріг виїжджаючи із прилеглої території Самбірської птахофабрики на головну дорогу вул. Промислова, керуючи автомобілем марки «Рено Меган» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив п. 16.3. Правил дорожнього руху України, а саме рухаючись по перехрещуваній дорозі не зупинився і в результаті не дав дорогу автомобілю марки «Фольксваген Тігуан», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , котрий рухався по головній дорозі, - у результаті чого відбулося зіткнення та автомобілі отримали механічні пошкодження.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що 18 січня 2026 року в обідню пору доби він з дружиною їхав по вул. Промисловій та заїхав на територію дороги що веде до птахофабрики щоб потім прямо заїжджати на вулицю Шашкевича, оскільки перед тим кут повороту був достатньо гострим; іншого транспортного засобу Фольксвагена він бачив лише дах і це було достатньо далеко; на думку особи він встигав перетнути головну дорогу перед іншою автомашиною, але не встиг переїхати і відчув удар вліво; через це водій ОСОБА_2 в`їхав у стовп електричний. ОСОБА_1 внаслідок оцінки дорожньої обстановки вважав, що встигає перетнути головну дорогу, однак тепер він усвідомив, що другий водій рухався із великою швидкістю, а тому після закінчення ним маневру переїзду дороги відбулося зіткнення автомобілів; впевнений, що жодних правил дорожнього руху не порушив та винуватий у вказаній ДТП інший учасник дорожнього руху, котрий заїхав ще в електричний стовп та огорожу; і причиною ДТП було перевищення тим водієм швидкості; взагалі за кермом був не ОСОБА_2 , а жінка, котра після зіткнення сіла на пасажирське сидіння. 
Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 18 січня 2026 року рухався по головній дорозі вул. Промислова у м. Самбір Львівської області зі швидкістю орієнтовно 50км/год, але не більше 55 та несподівано на його смугу руху із другорядної дороги виїхав автомобіль марки «Рено Меган» під керуванням ОСОБА_1 ; він застосував екстрене гальмування та намагався уникнути зіткнення, звернувши у бік, однак цього не вдалося зробити та автомобілі отримали механічні пошкодження. Переконаний, що єдиним винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , а тому ні призначення експертизи, ані витребування додаткових даних є недоречним, оскільки у даній ситуації є чітке порушення ним ( ОСОБА_1 ) правил дорожнього руху та спеціальних знань для цього не потрібно.
Присутня під час розгляду справи 16.02.26 року адвокат Писко С.І. заявила про необхідність у майбутньому в цивільних правовідносинах стягнути із винної особи 35491,18грн., надала судді до матеріалів справи копію Акту приймання виконаних будівельних робіт за січень 2026 року з відновлення збитої опори. 
Вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши детально позицію кожного із учасників судового розгляду суддя прийшов до наступного висновку:
Обставини, вказані у протоколі про адміністративні правопорушення перевіряються у спосіб та в порядок, що встановлений ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 16.3 ПДР України, що інкриміновано правопорушнику, передбачено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Однаково п. 16.11 ПДР регламентовано, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. 
Розглядаючи справу в межах інкримінованого адміністративного проступку, аналізуючи наведене, суддя приходить до переконання у доведенні винуватості ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, іншого майна, так як його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД №998840 від 18.01.2026 року, схемою місця ДТП, письмовими та безпосередніми у суді поясненнями порушника ОСОБА_1 і потерпілого ОСОБА_2 . Інших доказів, які б доводили невинуватість особи чи спростовували його вину суду не представлено, - а тому в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного проступку, передбаченого ст. 124 КУпАП України.
Порушник у своїх поясненнях в суді жодним чином не спростував порушення ним Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортного засобу, іншого майна, не надав жодних підтверджуючих даних про його непричетність до вказаної ДТП; на переконання судді ОСОБА_1 у даній дорожній ситуації насамперед повинен був дотримуватися цих пунктів ПДР України та перед виїздом на головну дорогу повинен дати дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, а тому в будь-якому разі в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, відтак суддя дійшов висновку про відсутність необхідності подальшого затягування розгляду справи, чи шляхом призначення експертизи, чи витребування нових додаткових даних, чи виклику поліцейського інспектора, оскільки внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки їм обом було заподіяно шкоду, що так само за собою тягне цивільно-правові наслідки відшкодування шкоди, виходячи із засад цивільного судочинства щодо встановлення навіть одночасно наявності вини всіх осіб для визначення розміру відшкодування у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення, - слід відзначити про можливість вирішення такого між водіями у цивільній юрисдикції (необхідність призначення експертиз та ін.). 
Водночас суддею визнаються абсурдними твердження особи правопорушника, що він рухаючись по головній дорозі з`їхав направо для повороту ліворуч на вулицю Шашкевича через гострий кут повороту; також надумане що за кермом не був ОСОБА_2 , а дівчина що з ним їхала в автомашині, - що спростував потерпілий судді продемонструвавши відеоролик з відеореєстратора і, це стало для правопорушника сьогодні новим питанням; що потерпілий у якийсь спосіб впливав на поліцейських. Така поведінка особи правопорушника у суді є не інакше як обраний ним метод захисту за встановленого крім наведеного ще того, що він фактично будучи причетним до ДТП негайно не зупинив свій транспортний засіб і залишив місце пригоди. 
Зазначені вище докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цій справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом; наведені дані є логічно пов`язані з обставинами вчинення адміністративного проступку особою, є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву не викликають та не були спростовані, а тому ОСОБА_1 слід визнати винним за ст. 124 КУпАП та застосовувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП слід стягнути із правопорушника судовий збір у розмірі передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави 665,6грн. 
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя