ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року	справа №380/8007/25	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 28.01.2026, просить: 
- визнати дії ПФУ неправомірними та призначити пенсію за віком з 05.01.2024;
- провести перерахунок пенсії із урахуванням середньої зарплати 2021– 2023 років;
- нарахувати та виплатити різницю недоотриманої пенсії за весь період, включно з періодом судового спору, коли позивач не могла працювати за спеціальністю;
- визнати неправомірною відмову у прийнятті письмової заяви через ZUS (Польща).
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2025 визначено головуючого – суддю Кисильова О.Й.
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 відкрито спрощене провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №100/0/15-26 від 22.01.2026 суддю ОСОБА_2 звільнено з посади судді Херсонського окружного адміністративного суду (відряджену до Львівського окружного адміністративного суду) у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Розпорядженням керівника апарату Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 року №7/р призначено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи № 380/8007/25.
За результатами проведення повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 року визначено головуючого – суддю Кухар Н.А. 
Ухвалою суду від 27 січня 2026 року прийнято до провадження адміністративну справу до провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).
Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що пенсія має бути призначена з 05.01.2024, з дати подачі заяви через компетентний орган Польщі. Крім того, позивач вважає, що розмір пенсії занижений, так як відповідачем не проведено перерахунок із урахуванням середньої зарплати 2021-2023 років.
Відповідач подав відзив на позов, у якому позов не визнав. Зазначив, що заяви відповідно до Порядку №22-1 реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Однак, заява позивача про перерахунок пенсії в електронному журналі звернень не зареєстрована. Згідно поданої заяви від 05.07.2024 позивачку переведено з пенсії за вислугу років на пенсію по віку. Звертає увагу, що положення ст.40 Закону №1058 щодо порядку визначення заробітної плати для обчислення пенсії, на яві вказує позивач, застосовуються при призначенні пенсії у тому випадку, коли особа звертається за призначенням пенсії вперше та жодної іншої пенсії до цього не отримувала. Просить відмовити у задоволенні позову. 
Позивач подала до суду відповідь на відзив та додаткові пояснення, у яких не погоджується з доводами відповідача. Зазначає, що у відзиві не вказано, що нею було подано звернення про призначення пенсії за віком 19.12.2023 до Пенсійного органу Польщі, що відповідно до міжнародної Угоди між Україною та Республікою Польща є юридично рівнозначним зверненню до Пенсійного фонду України з тієї ж дати. Таким чином, право позивачки на пенсію за віком виникло з 05.01.2024 року, і пенсія мала бути призначена саме з цієї дати, оскільки звернення відбулося не пізніше дати набуття права. Пенсійний фонд України не мав права ігнорувати повідомлення від ZUS і мав діяти в рамках міжнародного зобов`язання. Пенсійний фонд не надав жодної відповіді щодо її звернення, направленого через польський орган 19.12.2023 року, не повідомив про хід розгляду, чим порушив ст. 40 Конституції України, ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», ст. 242 КАС України — обов`язок діяти у спосіб, передбачений законом. Також ПФ не надсилає позивачці документи через електронну пошту або електронний суд. Спеціально надсилає на домову адресу, за якою вона тимчасово не проживаю бо проходить тривале лікування. Пенсійним фондом не враховано повний трудовий стаж — 35 років згідно трудової книжки. Пенсійний фонд вказує, що нібито позивачка не зверталась особисто до територіального органу ПФУ в Україні. Але Порядок 22-1 дозволяє подавати документи через електронні сервіси, включно з іноземними пенсійними органами відповідно до міжнародних угод, приймати документи, отримані через співпрацю з іноземними фондами. Це — пряма форма комунікації в рамках міжнародного соціального забезпечення, і відмова визнавати таку форму є порушенням міжнародного зобов`язання України. Просить позов задоволити.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
Позивачка звернулась до відповідача із заявою від 05.07.2024 про перехід з одного виду пенсії на інший, а саме перехід на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На підставі заяви позивачку переведено на пенсію за віком.
Страховий стаж позивачки становив 32 роки 00 місяців 01 день, коефіцієнт стажу -0,32000.
Індивідуальним коефіцієнт заробітку, обчислений із сум заробітної плати за період страхового стажу з 01.01.1992 по 28.02.2019 з урахуванням оптимізації та становить 0,73952.
Позивач не згідна з датою призначення пенсії за віком та вважає, що розмір пенсії занижений, так як відповідачем не проведено перерахунок із урахуванням середньої зарплати 2021-2023 років.
Щодо позовних вимог про визнання неправомірною відмову у прийнятті письмової заяви через ZUS (Польща), визнання дій ПФУ неправомірними та зобов`язання призначити пенсію за віком з 05.01.2024 суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (зі змінами) (далі Закон №1058-IV).
Відповідно до ч.1 ст.44 Закону призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Згідно з частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до частин 1, 5 ст.45 Закону пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Позивач стверджує, що подала до компетентного органу Польщі заяву адресовану Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області від 29.05.2024 з проханням призначити їй пенсію по віку з 05.01.2024.
На підтвердження подачі заяви до компетентного органу Польщі позивач долучила інструкцію із заповнення, на якій міститься штамп реєстрації - 19.12.2023. Суд зазначає, що така не підтверджує подачу позивачкою заяви від 29.05.2024 до компетентного органу Польщі, так як дата реєстрації передує даті написання заяви. 
Крім того, судом встановлено, що відповідач не здійснював розгляд та не відмовляв у прийнятті письмової заяви позивачки.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що позовні вимоги про визнання неправомірною відмови у прийнятті письмової заяви через ZUS (Польща), визнання дій ПФУ неправомірними та зобов`язання призначити пенсію за віком з 05.01.2024 є необгрунтовані та не підлягають до задоволення.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії із урахуванням середньої зарплати 2021– 2023 років та зобов`язання нарахувати та виплатити різницю недоотриманої пенсії за весь період, включно з періодом судового спору, коли позивач не могла працювати за спеціальністю суд зазначає.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентований статтею 40 Закону №1058-IV.
Відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначеного саме за цим Законом. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як встановлено судом вище, позивачці з 06.07.2020 було призначено пенсію за вислугу років обчислену нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачав інші підстави та порядок призначення пенсії, що не є спірним питанням у справі.
З 05.07.2024 позивачку переведено на інший вид пенсії - пенсію за віком, передбачену Законом №1058-ІV. 
Отже, фактично про призначення пенсії за віком згідно із Законом №1058-ІV позивач звернувся вперше у 2024 році.
При цьому, суд вказує, що на момент звернення із заявою позивач набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 вказаного Закону, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону №1058-ІV, оскільки за таким призначенням він звернувся вперше.
Відповідно до частин першої статті 27 Закону №1058-ІV, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII, який набув чинності з 11.10.2017, внесено зміни, зокрема, до Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який доповнено пунктами 4-3 - 4-7.
Абзацом другим пункту 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» установлено, що з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 зазначено, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а надалі при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV. Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.
Тому при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV необхідно застосовувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням цієї пенсії, тобто за 2021-2023 роки.
Аналогічний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №400/293/19.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо обчислення позивачу пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, є протиправними. Тому позовні вимоги про в цій частині підлягають до задоволення шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Так як, позивача звільнено від сплати судового збору судові витрати не розподіляються.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262, 293, 295 суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 05.07.2024 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; код ЄДРПОУ 13814885).

Суддя	Кухар Наталія Андріївна