ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 550/653/23
провадження № 61-12262св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - приватне сільськогосподарське підприємство «Дружба»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року у складі колегії суддів: Обідіної О. І., Бутенко С. Б., Карпушина Г. Л.,
Короткий зміст позовних вимог
1. У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» (далі - ПСП «Дружба») про відшкодування шкоди.
2. Позов обґрунтовано тим, що він є власником стаціонарної пасіки за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з відміткою у ветеринарно-санітарному паспорті пасіки станом на 30 травня 2022 року бджоли були клінічно здорові, пасіка нараховувала 30 бджолосімей.
3.  ОСОБА_1 зазначав, що 20 червня 2022 року звернувся із письмовою заявою до Чутівської селищної ради з проханням обстежити його пасіку, оскільки виявив масову загибель бджіл на пасіці.
4. 21 червня 2022 року спеціально створеною комісією при селищній раді було складено акт про встановлення факту отруєння бджіл, згідно з яким виявлено масову загибель бджіл з характерними ознаками отруєння пестицидами (хімічний токсикоз); відсоток загибелі - 50 %; збитки (втрати) - 54 кг робочих бджіл, що становить 540 умовних медових одиниць (1 медова одиниця дорівнює середній ринковій вартості 1 кг меду).
5. Комісією також було встановлено, що в радіусі 10 км від пасіки позивача (2,5 км) знаходяться поля з масово квітучою культурою - гороху, посіви якого обробляло ПСП «Дружба» пестицидами з порушенням законодавства у сфері охорони бджіл, зокрема щодо неповідомлення про здійснювані заходи.
6.  ОСОБА_1 вважав, що протиправними діями відповідача йому спричинена майнова шкода в розмірі 99 900 грн, моральна шкода у розмірі 50 000 грн, а також внаслідок втрати на початку медозбору 50 % робочих бджіл ним недоотримано бджолопродукцію на загальну суму 214 550 грн, які б він міг реально отримати, якби бджоли не загинули.
7. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути вказані кошти з ПСП «Дружба».
Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій
8. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області 
від 23 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 30 липня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
9. Суди попередніх інстанцій вказали, що позивачем не доведено належними і достатніми доказами наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями ПСП «Дружба» та спричиненою шкодою.
10. Зразки патологічного матеріалу бджіл з пасіки позивача не були відібрані комісією під час огляду 21 червня 2022 року та не передавались на лабораторне дослідження для порівняння із зразками гороху та ґрунту із земельної ділянки, яку було виявлено на відстані 2,5 км від пасіки позивача. Не відбиралась і проба стільника з незапечатаним медом для лабораторного встановлення наявності в складі такої проби хімічних речовин, аналогічних тим, що входять у склад пестицидів, застосованих ПСП «Дружба» при обробці насаджень гороху у червні 2022 року.
11. Постановою Верховного Суду від 09 квітня 2025 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково.
12. Постанову Полтавського апеляційного суду від 30 липня 2024 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
13. Направляючи справу на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції виходив із того, що суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, дійшли передчасного висновку про те, що позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями ПСП «Дружба» та спричиненою шкодою позивачу, пославшись, зокрема на те, що комісією з встановлення факту отруєння бджіл не були відібрані та передані на лабораторне дослідження зразки патологічного матеріалу бджіл з пасіки позивача для порівняння із зразками гороху та ґрунту із земельної ділянки, яку було виявлено на відстані 2,5 км від пасіки.
14. Водночас з матеріалів справи вбачається, що вказані зразки не були відібрані з огляду на їх непридатність для лабораторного дослідження, що, у свою чергу, унеможливило проведення відповідної експертизи.
15. Таким чином, встановивши неможливість проведення експертизи через непридатність зразків, суди мали звернути увагу на сукупність інших наявних у справі доказів, що свідчить про те, що нез`ясованими належним чином залишились фактичні обставини справи щодо заявлених вимог, судами не надано належної оцінки зібраним у справі доказам.
16. Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року з врахуванням додаткового рішення цього ж суду від 22 вересня 2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.
17. Стягнено з ПСП «Дружба» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 99 900 грн та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
18. В іншій частині позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.
19. Задовольняючи позовні вимоги частково, апеляційний суд виходив із доведення спричинення позивачу матеріальної шкоди внаслідок застосування підприємством токсичних для бджіл засобів захисту рослин без виконання передбаченого законом обов`язку повідомлення про майбутнє застосування засобів захисту рослин, що призвело до отруєння бджіл та їх загибелі та, відповідно, спричинення шкоди позивачеві. 
20. Також, враховуючи встановлені обставини протиправних дій підприємства, що призвели до загибелі бджіл позивача, необхідність відновлювати свої права в судах більше 3 років, апеляційний суд, виходячи із засад розумності та справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
21. Водночас апеляційний суд відмовив у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування упущеної вимоги у зв`язку із тим, що такі не підтверджені конкретними підрахунками і доказами реальної можливості отримання відповідних доходів.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
22. У жовтні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .
23. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
24. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
25. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та змінити оскаржуване судове рішення в частині вимог щодо відшкодування упущеної вигоди.
26. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме; відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України); недослідження зібраних в справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
27. Касаційна скарга мотивована тим, що докази на підтвердження вимоги про відшкодування упущеної вимоги, надані ним під час розгляду справи, є належними та допустимими. Апеляційним судом не враховано, що такі докази містять всю інформацію, необхідну для ухвалення рішення в оскаржуваній частині.
28. Також заявник вказує, що апеляційний суд при вирішенні вимоги про відшкодування збитків міг взяти до уваги ринкові ціни, що існували у 2022 році, або ж такі, що існували на день ухвалення рішення суду, або ж зобов`язати відповідача надати власну версію розрахунків.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
29. У жовтні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 від ПСП «Дружба», у якому вказано, що оскаржуване судове рішення апеляційного суд ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
30.  ОСОБА_1 з 2021 року є власником пасіки, порода (популяція) бджіл - українська степова; адреса розміщення пасіки: АДРЕСА_1 , що підтверджено ветеринарно-санітарним паспортом пасіки № UA-53-08-743 від 21 вересня 2021 року.
31. 20 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Чутівської селищної ради Полтавської області про проведення перевірки факту отруєння бджіл на його пасіці з видачею відповідного акту.
32. Згідно акта встановлення факту отруєння бджіл від 21 червня 2022 року у пунктах 3, 4 акту комісією зафіксовано наявність льоту бджіл. Кількість бджолиних сімей станом на 30 травня 2020 року згідно з останнім записом у додатку до паспорта пасіки становила 30 шт. На пасіці розміщені 30 шт. вуликів. Кількість бджолиних сімей - 28 шт.
33. Згідно пункту 5 акту 28 шт. бджолиних сімей отруїлися, наявний масовий характер загибелі сімей, відсоток загибелі сімей 50 %. Клінічні ознаки отруєння: масова загибель бджіл, перед вуликами мертві бджоли, трупи бджіл мають витягнутий хоботок. Збитки становлять: робочі бджоли 54 кг.
34. Відповідно до пунктів 6-8 акту наявні масово квітучі медоносні та ентомофільні культури у радіусі 10 км від пасіки: горох, відстань 2,5 км. Користувачем земельних ділянок, на яких здійснюється сільськогосподарська діяльність і які знаходяться в радіусі 10 км від місця розташування пасіки, є ПСП «Дружба», яке здійснювало наземну обробку посіву гороху пестицидом з порушенням пунктів 4, 6, 7, 9, 10, 13 розділу ІІІ Інструкції з профілактики та встановлення факту отруєння бджіл засобами захисту рослин, затвердженої наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 338 від 19 лютого 2021 року.
35. В п.п. 10, 13 акта зазначено, що проби бджіл не придатні для лабораторного дослідження. Попередньою причиною загибелі бджіл визначено хімічний токсикоз бджіл.
36. Відповідно до пункту 13 відсутні відомості щодо подання повідомлення про застосування пестицидів та агрохімікатів як органу місцевого самоврядування, так і власника пасіки.
37. Як вбачається з листа № Л-52/06-15/25-56 від 20 липня 2022 року, Державна екологічна інспекція центрального округу Державної екологічної інспекції України повідомила ОСОБА_1 про відсутність підстав для вчинення дій щодо ініціювання проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), оскільки звернення не містить відомостей щодо наявності в діях ПСП «Дружба» загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища, забезпечення безпеки держави. Проте, встановлено порушення відповідальною особою ПСП «Дружба» в частині неподання оголошення в засобах масової інформації про застосування агрохімікатів та пестицидів під час обробки полів у червні 2022 року.
38. В подальшому на головного агронома ПСП «Дружба» було складено протокол № 02692 про адміністративне правопорушення та постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу № 17/02.5-24 від 05 липня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтями 12, 13 Закону України «Про пестициди та агрохімікати», пунктом 6.11.7 Державних санітарних правил ДСП 8.8.1.2.001-98, статтею 83 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 119 грн, який сплачено 05 липня 2022 року.
39. Притягуючи вказану посадову особу до відповідальності, інспектором було встановлено, що 12 червня 2022 року, проводивши обробіток посівів гороху інсектицидом Енжіо, головний агроном ПСП «Дружба», будучи посадовою особою вказаного підприємства, допустив порушення правил застосування пестицидів та агрохімікатів, не повідомив про час обробітку в засобах масової інформації.
40. Вважаючи наявним причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями ПСП «Дружба» та масовою загибеллю його бджіл, відсутність жодної компенсації з боку підприємства, ОСОБА_1 звернувся до суду.
Позиція Верховного Суду
41. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
42. Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
43. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
44. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
45. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
46. З матеріалів касаційної скарги вбачається, що судове рішення апеляційного суду оскаржується лише в частині позовних вимог щодо відшкодування упущеної вигоди, а тому в іншій частині судове рішення апеляційного суду не переглядається.
47. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
48. У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
49. Згідно із частинами першою та другою статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
50. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
51. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).
52. У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
53. Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.
54. Як зазначено вище, збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду, яка відрізняється від реальних збитків тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.
55. Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду України від 04 липня 2011 року у справі № 3-64гс11 та постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 908/2261/17, від 31 липня 2019 року у справі № 910/15865/14 та від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20).
56. При цьому протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння та проявляється у вигляді умислу або необережності.
57. Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.
58. Тому звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.
59. Крім того, позивачу (кредитору) слід довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (див. правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14- 79цс18) та постановах Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 910/12204/17, від 16 червня 2021 року у справі № 910/14341/18).
60. Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належно обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 127/16524/16- ц (провадження № 61-22106св18)).
61. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
62. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
63. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
64. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
65. Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
66. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
67. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні вимог в частині вимог про відшкодування упущеної вигоди, дійшов обґрунтованого висновку, що такі не підтверджені конкретними підрахунками і доказами реальної можливості отримання відповідних доходів.
68. Доводи заявника щодо неврахування апеляційний судом довідки громадської спілки «Обласне об`єднання «Полтавський пасічник» від 18 липня 2022 року № 8, відхиляються колегією суддів, оскільки вказана довідка містить суперечливі відомості, що позбавляє суд можливості встановити, який саме тип меду враховувався при обрахунку упущеної вигоди у період визначений заявником.
69. Крім того, колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду про те, що надані заявником докази на підтвердження своїх вимог у вказаній частині не містять показника середнього збору меду від однієї бджолосім`ї у Полтавській області за 2021 рік за умов того, що обставини отруєння бджіл стались у червні 2022 року, тобто позбавило можливості обрахувати вартість недоотриманої продукції.
70. Посилання заявника в касаційній скарзі щодо надання всіх необхідних доказів на підтвердження своїх вимог, відхиляються колегією суддів, оскільки судом апеляційної інстанції надано оцінку доказам, наданих сторонами, з урахування вказівок касаційного суду в постанові від 09 квітня 2025 року відповідно до частини першої статті 417 ЦПК України.
71. Колегія суддів звертає увагу, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).
72. Таким чином, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суд та частково задовольняючи позовні вимоги, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення в оскаржуваній частині, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
73. Доводи щодо неврахування апеляційним судом висновків Верховного Суду, на які посилається заявник у касаційній скарзі, відхиляються колегією суддів, оскільки оскаржуване судове рішення апеляційного суду, з урахуванням встановлених судом обставин, не суперечить висновкам, на які посилається заявник.
74. Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
75. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального процесуального права. 
76. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Полтавського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Сердюк

В. В. Шипович