ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2998/25 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В.В.,
суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,
за участі секретаря Михайлової І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування наказу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №31-дп від 07.03.2025 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ;
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Доводи апелянта аналогічні, викладеним у позовній заяві та обґрунтовані, зокрема тим, що спірне рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позаяк на час проведення контрольної перевірки час на усунення недоліків не сплив. Крім того, судом не враховано наведені аргументи позивача.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов. 
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, спірне рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) № 665/03 від 01.03.2021 ОСОБА_1 з 02.03.2021 призначено на посаду начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.07.2021 № 3379/03 «Про ОСОБА_1 » ОСОБА_1 вважати таким, що працює на посаді начальника Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за контрактом про проходження державної служби на період дії карантину з 13.07.2021 року.
Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.10.2021 № 4650/03 «Про призначення» на посаду начальника Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з 13.10.2021 призначено ОСОБА_1.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатностю начальника Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_1, наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.09.2024 № 3066-к покладено виконання обов`язків начальника Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на Щербатюк Людмилу Олександрівну, головного державного виконавця цього ж відділу з 13.09.2024 року до фактичного виходу на роботу ОСОБА_1 . 
Відповідно до наказу Міністерства юстиції України «Про проведення планової комплексної перевірки діяльності Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)» від 16.05.2024 № 1373/7 у період з 03.06.2024 по 28.06.2024 проведено комплексну перевірку діяльності Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та підпорядкованих йому органів державної виконавчої служби у сфері примусового виконання рішень судів та інших органів за період роботи 2023-2024 роки.
За результатами проведеної планової комплексної перевірки роботу органів державної виконавчої служби Черкаської області визнано такою, що здійснюється на неналежному рівні.
Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) видано наказ від 14.08.2024 № 1023/7 Про проведення позапланових контрольних перевірок діяльності відділів державної виконавчої служби Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яким наказано провести в період з 20 серпня по 30 вересня 2024 року позапланові контрольні перевірки діяльності відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства' юстиції (м. Київ), Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
За результатами проведеної контрольної перевірки діяльність Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо виконання рекомендованих пропозицій за результатами планової комплексної перевірки діяльності Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції та підпорядкованих йому- органів державної виконавчої служби у сфері примусового виконання рішень судів та інших органів, визнати незадовільною.
Відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), від 23.01.2025 № 15-ДП "Про здійснення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 " порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_1. 
Дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 порушено на підставі клопотання В.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Алексини Гайдар про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 06.01.2025. 
Дисциплінарною комісією Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за результатами дисциплінарного провадження внесено подання Начальнику Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кирилу МІНЕНКУ з пропозицією вирішити питання про застосування до ОСОБА_1 начальника Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дисциплінарного стягнення у виді догани, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу».
Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №31-дп від 07.03.2025 до ОСОБА_1 , начальника Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани, відповідно до пункту 2 частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень. притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за неналежне виконання посадових обов`язків.
Позивач, не погоджуючись з правомірністю притягнення його до дисциплінарної відповідальності звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ №31-дп від 07.03.2025 є обґрунтованим та справедливим.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України "Про державну службу (Закон 889- VIII).
Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (стаття 1 Закону 889- VIII).
Згідно з частинами першою-третьою статті 5 Закону 889- VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Відповідно до статті 8 Закону 889- VIII державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення).
Закон України "Про державну службу" є спеціальним законом з питань вступу, проходження та припинення державної служби.
Статтею 61 Закону 889-VIII передбачено, що службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.
Відповідно до статті 62 Закону 889-VIII державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.
Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.
За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом (частина перша статті 64 Закону 889-VIII).
Отже, неналежне виконання посадових обов`язків державним службовцем є підставою для застосування до нього дисциплінарної відповідальності.
Згідно з підпунктами 2, 3, 6 пункту 9 Положення про Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), затвердженого наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.04.2024 № 444/6 визначено, що начальник Відділу забезпечує виконання Відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністерства юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту, наказів міжрегіонального управління юстиції, доручень начальника міжрегіонального управління юстиції, здійснює контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями, забезпечує і контролює дотримання працівниками Відділу виконавської та трудової дисципліни.
Пунктами 2, 4, 7, 8 розділу 3 Посадової інструкції державного службовця, затвердженої начальником Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12.04.2023, встановлено, що на начальника Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) покладено обов`язок здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначені в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом, здійснювати контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державних виконавців та інших працівників Відділу, забезпечує і контролює дотримання працівниками Відділу виконавської та трудової дисципліни, забезпечує додержання Відділом вимог Конституції та законів України, указів і розпоряджень Президента України та інших нормативно- правових актів.
Отже, здійснення контролю виконавчих проваджень є одним з посадових обов`язків позивача, тому порушення цього обов`язку тягне за собою дисциплінарну відповідальність.
Під час дисциплінарного провадження посадовими особами відповідача встановлено, що при проведенні контрольної перевірки встановлено, що в порушення вимог абзацу 2 частини 3 статті 74 Закону державними виконавцями Відділу систематично безпідставно виносяться постанови про скасування процесуальних документів у виконавчих провадженнях про стягнення коштів на користь держави, оскільки скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесену у виконавчому провадженні державним виконавцем має право виключно начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень.
Такі порушення виявлені у виконавчих провадженнях №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_25, НОМЕР_26, НОМЕР_27, НОМЕР_28, НОМЕР_29, НОМЕР_30, НОМЕР_31, НОМЕР_32, НОМЕР_33, НОМЕР_34, НОМЕР_35, НОМЕР_36, НОМЕР_37, НОМЕР_38, НОМЕР_39, НОМЕР_40, НОМЕР_41, НОМЕР_42, НОМЕР_43, НОМЕР_44, НОМЕР_45, НОМЕР_46, НОМЕР_47, НОМЕР_48, НОМЕР_49, НОМЕР_50, НОМЕР_51, НОМЕР_52, НОМЕР_53, НОМЕР_54, НОМЕР_55, НОМЕР_56, НОМЕР_57, НОМЕР_58, НОМЕР_59, НОМЕР_60, НОМЕР_61, НОМЕР_62, НОМЕР_63, НОМЕР_64, НОМЕР_65, НОМЕР_66, НОМЕР_67, НОМЕР_68, НОМЕР_69, НОМЕР_70, НОМЕР_71, НОМЕР_72, НОМЕР_73, НОМЕР_74, НОМЕР_75, НОМЕР_76, НОМЕР_77, НОМЕР_78, НОМЕР_79, НОМЕР_80, НОМЕР_81, НОМЕР_82, НОМЕР_83, НОМЕР_84, НОМЕР_85, НОМЕР_86, НОМЕР_87, НОМЕР_88, НОМЕР_89, НОМЕР_90, НОМЕР_91, НОМЕР_92, НОМЕР_93, НОМЕР_94, НОМЕР_95, НОМЕР_96, НОМЕР_97, НОМЕР_98, НОМЕР_99, НОМЕР_100, НОМЕР_101, НОМЕР_102, НОМЕР_103, НОМЕР_104, НОМЕР_105, НОМЕР_106, НОМЕР_107.
Під час проведення контрольної перевірки вказані недоліки не усунуто. 
Керівником Відділу не здійснено перевірку законності вищезазначених виконавчих проваджень та не винесені відповідні постанови. В автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні скановані копії відповідних постанов.
Аналогічні порушення виявлено у виконавчих провадження №№ НОМЕР_108, НОМЕР_109, НОМЕР_110, НОМЕР_111, НОМЕР_112.
Колегія суддів погоджується з тим, що наявність значної кількості виконавчих проваджень, у яких державними виконавцями без наявності відповідних повноважень винесені постанови про скасування процесуального документу свідчить про відсутність контролю керівника Відділу за діяльністю підпорядкованих державних виконавців.
Також, у виконавчих провадженнях №№ НОМЕР_113, НОМЕР_114, НОМЕР_115, НОМЕР_116, НОМЕР_117, НОМЕР_118, НОМЕР_119, НОМЕР_120, НОМЕР_121 скасовано постанови державного виконавця керівником відділу, однак в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні копії постанов про перевірку виконавчого провадження.
Перевіркою встановлені випадки зняття державними виконавцями арешту з коштів боржника з підстав не передбачених цією нормою Закону.
29.05.2024 державним виконавцем Відділу Велікановою О.В. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання рішення про стягнення з боржника штрафу винесена постанова про зняття арешту з коштів, в мотивувальній частині якої зазначено, що боржник звернувся з позовною заявою до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області (справа 695/1010/24 від 22.03.2024 року).
Під час проведення контрольної перевірки аналогічні порушення виявлено у виконавчих провадженнях №№ 75547789, 75983871.
У позовній заяві позивач не спростував допущені позивачем порушення службової дисципліни.
Зважаючи на системність виявлених порушень, різноплановість та їх значну кількість, суд вважає, що відповідач обґрунтовано вважав такі порушення достатньою підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. 
Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 12.12.2019 у справі №816/70/16, від 01.04.2020 у справі №806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Позивачем в доводах апеляційної скарги не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи була правомірно врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.
Крім того, наявність обставин, які позитивно характеризують попередню поведінку позивача не є обставиною, яка звільняє позивача від відповідальності за систематичні порушення, які виявлені під час планової комплексної перевірки та контрольної перевірки діяльності відділу. Отже, при обранні виду дисциплінарного стягнення відповідачем у належний спосіб враховано попередню поведінку позивача та відношення до своїх службових обов`язків, тому відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення в повній мірі узгоджується зі значимістю вчиненого позивачем проступку та не вказує про застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, або такого, який є неспіврозмірним із допущеним порушенням.
Щодо порушення права позивача надати пояснення по суті після ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та приймати безпосередню участь в засіданні дисциплінарної комісії суд зазначає наступне.
28.01.2025 позивачу надіслано лист з запрошенням взяти участь у засіданні дисциплінарної комісії 04.02.2025.
04.02.2025 задоволене клопотання ОСОБА_1 щодо перенесення засідання дисциплінарної комісії по розгляду дисциплінарного провадження стосовно нього на 13.02.2025.
11.02.2025 задоволене клопотання позивача щодо перенесення засідання дисциплінарної комісії по розгляду дисциплінарного провадження стосовно нього на 20.02.2025.
20.02.2025 дисциплінарною комісією Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» про те, що начальник Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_1, письмові пояснення з приводу обставин, викладених у поданні в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексини Гайдар від 18.11.2024 №147783/7.2-24, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження не надав, на засідання не з`явився. Про час та спосіб проведення повідомлений листом від 13.02.2025 № 85/2024.
Поряд з цим, судова колегія зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція щодо значимості процедурних порушень викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.
В контексті викладеного, колегія суддів враховує, що апелянтом жодним чином не вказано на наявність порушень відповідача, які б могли вплинути на притягнення/не притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Відтак, оскаржуваний наказ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №31-дп від 07.03.2025 прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є правомірним.
За наведених обставин справи та правового регулювання спірних правовідносин, суд першої інстанції при розгляді даного спору обґрунтовано вказав, що в задоволенні позову слід відмовити.
Апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань, ніж ті, які були зазначені у позовній заяві, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить.
Надаючи оцінку кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко 

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови складено 07.04.2026.