ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

21 квітня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 732/1620/25
Головуючий у першій інстанції – Бойко А. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/995/26

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
головуючого-судді: Онищенко О.І.
суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.
секретар: Шкарупа Ю.В. 
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гетьманське»
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Наука - незалежна експертиза якості»
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гетьманське»
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати (суддя Бойко А.О.), ухвалене о 16 год. 02 хв. в м.Городня, повний текст рішення складено 30 січня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати договір оренди землі №20 від 10 березня 2020 року, предметом якого є земельна ділянка площею 2,9586 га, кадастровий номер 7421484800:07:000:0501, та припинити речове право (номер запису про інше речове право: 35897758) – право оренди вказаної земельної ділянки, яке зареєстроване за ТОВ «Гетьманське»; стягнути з відповідача орендну плату за 2023, 2024 роки в сумі 6594,04 грн із подальшим вирахуванням із цієї суми обов`язкових платежів. Позов мотивовано тим, що позивачка є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 7421484800:07:000:0501 площею 2,9586 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Володимирівського старостинського округу Городнянської міської ради Чернігівського району Чернігівської області (раніше Ільмівської сільської ради). На підставі договору оренди землі №20 від 10 березня 2020 року позивачка передала належну їй земельну ділянку в оренду ТОВ «Гетьманське». Відповідно до договору орендар зобов`язаний в тому числі вчасно сплачувати орендні платежі. Всупереч цьому відповідач, починаючи з 2023 року, припинив виплачувати орендну плату за користування належною позивачці земельною ділянкою і станом на дату подання позову заборгованість становить 6594,04 грн, у тому числі: 3297,02 грн – за 2023 рік; 3297,02 грн – за 2024 рік. Таким чином, за доводами ОСОБА_1 , відповідачем було допущено систематичне невиконання обов`язку щодо сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов даного договору, оскільки призвело до того, що позивачку повністю позбавлено того, на що вона очікувала при укладенні зазначеного договору, в зв`язку з чим бажає розірвати договір, а також стягнути невиплачену орендну плату.
Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2026 року позовні вимоги задоволено частково; розірвано договір оренди землі № 20 від 10 березня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Гетьманське», предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9586 га, з кадастровим номером 7421484800:07:000:0501; стягнуто з ТОВ «Гетьманське» на користь ОСОБА_1 орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7421484800:07:000:0501, площею 2,9586 га, за 2023 та 2024 роки у розмірі 6594,04 грн із подальшим вирахуванням із цієї суми обов`язкових платежів; стягнуто із ТОВ «Гетьманське» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн; в іншій частині позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що факт невиконання відповідачем свого обов`язку по виплаті орендної плати знайшов своє підтвердження, оскільки відповідачем (орендарем) було порушено обов`язок зі сплати орендної плати позивачці і орендна плата за користування належною останній земельною ділянкою за 2023-2024 роки не була виплачена. При цьому суд урахував, що орендна плата не була виплачена відповідачем навіть після пред`явлення позову до суду. У такому випадку наявні підстави вважати, що з боку відповідача мало місце систематичне порушення обов`язків по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою. Також судом встановлено, що внаслідок невиконання орендарем умов договору оренди землі стосовно виплати орендної плати за землю за 2023-2024 роки, у останнього виникла заборгованість, яку він добровільно не сплачує, а тому у орендодавця виникло право вимоги до орендаря про стягнення заборгованості з орендної плати за вказаними договорами за 2023-2024 роки. Крім того, суд дійшов висновку, що вимога позивачки щодо припинення речового права – права оренди земельної ділянки, яке зареєстроване за ТОВ «Гетьманське», задоволенню не підлягає, оскільки таке право має бути припиненим шляхом виключення запису із Державного реєстру речових прав, так як зроблено запис новий з посиланням на договір № 0101/25-14 від 01.01.2025. Належним способом захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди. Позивачка залучила ТОВ «Наука - незалежна експертиза якості» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, проте не залучила її як відповідача, тобто до ТОВ «Наука - незалежна експертиза якості» позивачем вимог не заявлено та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ТОВ «Наука - незалежна експертиза якості» права позивачки на земельну ділянку.
В апеляційній скарзі ТОВ «Гетьманське» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що ТОВ «Гетьманське» є належним відповідачем, оскільки фактично матеріально-правові відносини існують саме між позивачем та ТОВ «Наука – незалежна експертиза якості». Відповідач вказує, що земельна ділянка позивача розташована на території Володимирівського старостинського округу Городнянської міської ради Чернігівського району Чернігівської області на відстані близько 3 км від кордону з республікою білорусь та 30 км від кордону з російською федерацією. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, Городнянська міська територіальна громада з 22 червня 2022 року відноситься до території можливих бойових дій. Торгово-промислова палата України засвідчила, що військова агресія Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року до її офіційного закінчення є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). З урахуванням даних обставин ТОВ «Гетьманське» позбавлене можливості обробляти земельну ділянку, належну позивачу, а отже і виплачувати орендну плату. За доводами відповідача, неможливість використання земельної ділянки через її розташування на тимчасово окупованій території, фактичне знищення майна товариства, потенційне замінування та пов`язана з цим загроза життю та здоров`ю працівників є прямим наслідком збройної агресії, що об`єктивно унеможливило виконання зобов`язань за договорами оренди.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає. 
По справі встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,9586 га, кадастровий номер 7421484800:07:000:0501, розташованої на території Ільмівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області (а.с.22, 23). 
10 березня 2020 року між ОСОБА_1 (орендодавець) і ТОВ «Гетьманське» (орендар) укладено Договір оренди землі №20, за умовами якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,9586 га, у тому числі рілля – 2,9586 га (а.с.16-17). Договір укладено строком до 31 грудня 2030 року, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством, але в будь-якому випадку даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає – 3297,02 грн за рік. Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Орендна плата повинна бути сплачена повністю (враховуючи попередні платежі, здійснені, наприклад, шляхом передачі сільськогосподарської продукції) починаючи з 15 серпня та не пізніше 31 грудня поточного року.
Зазначена угода зареєстрована в установленому законом порядку, а речове право – право оренди на земельну ділянку 7421484800:07:000:0501 зареєстроване за ТОВ «Гетьманське», номер запису про інше речове право – 35897758 (а.с.22). 
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з січня 2022 року по червень 2025 року ТОВ «Гетьманське» сплатило орендну плату ОСОБА_1 у розмірі 11 304 грн у грудні 2022 року (а.с.19-21).
01 січня 2025 року між ТОВ «Гетьманське» (продавець) та ТОВ «Наука – незалежна експертиза якості» (покупець) укладено договір №0101/25-14 відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок, за умовами якого продавець продає (відчужує), а покупець придбаває право оренди земельних ділянок, що є підставою для державної реєстрації переходу права оренди землі у порядку, передбаченому законодавством (а.с.69-70). Пунктом 5.1. договору встановлено, що він набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом 1 (одного) року, а щодо невиконаних до цього часу зобов`язань – до повного їх виконання. 
Згідно з Додатком №1 до вказаного договору у переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, право оренди яких є предметом відчуження (продажу), під номером 86 зазначена земельна ділянка з кадастровим номером 7421484800:07:000:0501 (а.с.71-74).
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 01 грудня 2025 року орендарем належної позивачу земельної ділянки є ТОВ «Наука-незалежна експертиза якості» (а.с.67-68).
У листі заступника начальника Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, наданому на звернення директора ТОВ «Гетьманське», зазначено про відсутність в управлінні інформації щодо можливості ведення сільськогосподарської діяльності та безпечності проведення таких робіт на земельних ділянках, указаних в листі товариства. Міністерством оборони з міркувань безпеки для особового складу неурядових організацій з гуманітарного розмінування введені певні обмеження, відповідно до яких операторам протимінної діяльності заборонено проводити свою діяльність в межах 20 км зони від кордону з російською федерацією та республікою білорусь, а урядовими організаціями у вище зазначеній зоні здійснюється лише оперативне розмінування (а.с.40).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).
Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 555/1289/14-ц, від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19, від 08 липня 2020 року у справі № 200/5153/15, від 08 липня 2021 року у справі № 264/632/19, від 26 вересня 2023 року у cправі № 910/2392/22).
Отже, встановлення належності відповідачів є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає. Якщо у справі наявна обов`язкова співучасть відповідачів, то неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача. Тому пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною та безумовною підставою для відмови в позові незалежно від доводів учасників справи, стадії її розгляду або залучення такої особи (осіб) до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (див. Постанову Верховного Суду від 13 червня 2024 року у справі № 932/163/21).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Матеріалами справи підтверджено, що 01 січня 2025 року ТОВ «Гетьманське» уклало договір відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок з ТОВ «Наука – незалежна експертиза якості». 
Звертаючись у жовтні 2025 року до суду з позовом, ОСОБА_1 єдиним відповідачем вказувала ТОВ «Гетьманське».
У грудні 2025 року представник позивачки подав до суду першої інстанції клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВ «Наука – незалежна експертиза якості», яке було задоволено ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2025 року (а.с.60-64, 93-96).
Суд першої інстанції, вирішуючи спір, виходив з того, що відповідач систематично не сплачував орендну плату за 2023-2024 роки за користування земельною ділянкою. 
Апеляційний суд враховує, що на підставі договору №0101/25-14 від 01 січня 2025 року право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7421484800:07:000:0501 перейшло до ТОВ «Наука – незалежна експертиза якості», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків попереднього орендаря ТОВ «Гетьманське» за договором оренди землі №20 від 10 березня 2020 року, отже саме ця юридична особа є належним відповідачем у справі.
Схожі за змістом висновки зазначено у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2026 року у справі № 198/346/24.
При цьому, ОСОБА_1 була обізнана про продаж (відчуження) ТОВ «Гетьманське» права оренди ТОВ «Наука – незалежна експертиза якості» у грудні 2025 року, тобто до ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення. 
Таким чином, станом як на дату звернення ОСОБА_1 з цим позовом, так і на дату ухвалення оскаржуваного рішення суду 28 січня 2026 року законним орендарем належної позивачці земельної ділянки було ТОВ «Наука – незалежна експертиза якості», отже суд першої інстанції мав відмовити у задоволенні позову до ТОВ «Гетьманське» у зв`язку з його пред`явленням до неналежного відповідача.
Виходячи з наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що наявний склад сторін не відповідає реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах, оскільки ТОВ «Наука – незалежна експертиза якості» не залучено до участі у справі як співвідповідача. Визначення іншого процесуального становища ТОВ «Наука – незалежна експертиза якості» на стадії апеляційного провадження чинним законодавством не передбачено. Таким чином, незалучення до участі у справі указаної особи як співвідповідача є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Колегія суддів не надає правову оцінку доводам позову, зокрема щодо припинення речового права – права оренди земельної ділянки, в задоволенні якої було відмовлено, та іншим доводам апеляційної скарги з огляду на неналежний суб`єктний склад учасників справи.
Ураховуючи наведене, дослідивши обставини справи в сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції суперечить нормам процесуального закону, тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
За подачу апеляційної скарги ТОВ «Гетьманське» сплатило 2 906,88 грн судового збору (а.с.169 зворот). Ураховуючи те, що апеляційну скаргу задоволено, з позивача на користь ТОВ «Гетьманське» належить стягнути 2 906,88 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» задовольнити.
Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2026 року скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманське» (місцезнаходження: 16512, Чернігівська область, Ніжинський район, м. Батурин, вул. Ющенка В., буд.61, код ЄДРПОУ 41105190) судовий збір у розмірі 2 906 грн 88 коп. за апеляційний розгляд справи. 
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 23 квітня 2026 року.

Головуючий: Судді: