Справа № 504/864/26
Номер провадження 1-кп/504/481/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2026 року	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань, ОСОБА_2 ,
прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Доброслав Одеського району Одеської області, справу за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026164330000050 від 11.02.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стримба Кодимського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, - 

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від № 40/2026 від 12.01.2026, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2026 № 4757-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
ОСОБА_4 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію в Україні воєнного стану.
Так, 05.02.2026 у вечірній час доби, приблизно о 19 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 перебував на території складських приміщень для зберігання соєвого шроту, які знаходяться на території ТОВ «Логістика Дніпро», буд. 1а 21-го кілометру Старомиколаївського шосе, що в с. Воронівка Одеського району Одеської області, за кермом автомобіля марки «DAF XF», з д.н.з. НОМЕР_1 разом з напівпричепом марки «BENALU» з д.н.з. НОМЕР_2 .
У подальшому ОСОБА_4 здійснював завантаження соєвого шроту загальною масою 30 тон, належного ТОВ «Логістика Дніпро» з метою подальшого перевезення до ТОВ «ТІС-24 Причал» за адресою: вул. Олексія Ставніцера, 60 в с. Визирка Одеського району Одеської області.
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену у великих розмірах, в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 завершив погрузку соєвого шроту загальною масою 30 тон, належного ТОВ «Логістика Дніпро» загальною вартістю 576000 гривень 00 копійок, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ТОВ «Логістика Дніпро» майнову шкоду на загальну суму 576000 гривень 00 копійок. 
Представник потерпілої особи ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Визначення покарання обвинуваченому залишив на розсуд суду.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, при цьому суду пояснив, що працював на вантажному автомобілі, належному ОСОБА_7 та здійснював перевезення зерна. У лютому цього року перевозив соєвий шрот до порту «Південний», всього було приблизно 10 ходок. Так, оскільки під час завантаження не контролювалась вага та товарно-транспортні накладні видавалися уже під час розвантаження у порту, вирішив скористатися цим, частину вантажу не довіз до місця призначення та вивантажив на складі, який знайшов за оголошенням про викуп зернових приблизно 30 тон, де йому обіцяли по 6 тис. грн. за тону. Гроші одразу не віддали. Через день зателефонували з поліції та він добровільно показав місце, де вивантажив частину вантажу. У вчиненому злочині розкаявся, повідомив, що вчинив його через збіг тяжких життєвих обставин, оскільки у нього народилась дитина яка потребує лікування, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України. 
Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються. 
Оцінюючи вищевикладене, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.185 КК України – таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена у великих розмірах в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченого.
Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), який відносяться до категорії тяжких, відповідно до ст.12 КК України, разом з цим, визнав свою вину, негативно відноситься до вчиненого кримінального правопорушення, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, матеріальні претензії з боку потерпілої особи не заявлені, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, суд також враховує надану медичну документацію на дитину обвинуваченого, яка потребує догляд та лікування через складні пологи.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
В судових дебатах прокурор Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 просила обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши строк випробування 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник – адвокат ОСОБА_5 підтримали прокурора.
За результатом ознайомлення з досудовою доповіддю на обвинуваченого  ОСОБА_4 , підготовленої Одеським РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, судом встановлено, що за результатами оцінки ризику вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризику його небезпеки для суспільства орган пробації вважає можливим виправлення  ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.
Суд, на підставі встановлених обставин вважає необхідним та достатнім обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання із випробувальним терміном, оскільки суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , обраний ухвалою слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області від 26.02.2026 у вигляді особистого зобов`язання суд вважає необхідним скасувати. 
Цивільний позов не заявлявся, майнова шкода на загальну суму 576000 грн., завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована потерпілому ТОВ «Логістика Дніпро» в повному обсязі.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області від 26.02.2026 – підлягає скасуванню.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374, 615 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4  визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. 
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області від 26.02.2026 – скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
-оптичний DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи із камер зовнішнього відеоспостереження, які розташовані на підприємстві ТОВ «Агро Синерджи», який був наданий представником потерпілого ТОВ «Логістика Дніпро» ОСОБА_6 – залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження;
- вантажний автомобіль марки «DAF XF», з д.н.з. НОМЕР_1 разом з напівпричепом марки «BENALU» з д.н.з. НОМЕР_2 – повернути власнику ОСОБА_8 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області від 26.02.2026.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:          ОСОБА_1