ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/15422/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ України в Полтавській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (надалі - ГУПФ України в Черкаській області), у якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ України в Черкаській області від 10.10.2025 №163750032385; 
зобов`язати ГУПФ України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи з 01.01.2004 по 30.09.2025 у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради";
зобов`язати ГУПФ України в Черкаській області здійснити з 12.05.2025 перерахунок ОСОБА_1 пенсії з урахуванням періоду з 01.01.2004 о 30.09.2025, зарахованого до стажу відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням проведених виплат;
зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області здійснити з 12.05.2025 виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням періоду з 01.01.2004 о 30.09.2025, зарахованого до стажу відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням проведених виплат.
Позовні вимоги обґрунтувала посиланням на те, що вона є пенсіонером та з 10.02.2025 їй призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивачка зазначила, що з 01.01.2004 по 30.09.2025 вона працювала у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради", а у вересні 2025 року звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням стажу роботи у закладах з надання психіатричної допомоги у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Однак ГУПФ України в Черкаській області відмовив у проведенні такого перерахунку, чим порушив право ОСОБА_1 на належне пенсійне забезпечення.

2. Позиція відповідача. 

Представник ГУПФ України в Черкаській області у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 19-21/. Свою позицію мотивував посиланням на правомірність рішення пенсійного органу щодо відмови у перерахунку пенсії позивача, оскільки Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" набрав чинності 01.01.2004, то в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004, з цієї дати згідно пункту 16 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV, встановлено, що положення Закону №1788-ХІІ застосовується виключно в частині визначення права на пенсію на пільгових умовах.
Представник ГУПФ України в Полтавській області у наданому до суду відзиві на позов наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ухвалене ГУПФ України в Черкаській області /а.с. 30-32/.

3. Процесуальні дії у справі. 

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
За приписами пункту 2 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат. 

Обставини справи 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджено копією паспорта громадянина України /а.с. 6 - зі звороту, а.с. 7/.
Позивачці з 10.02.2025 призначена пенсія за віком умовах за списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 25/.
30.09.2025 позивачка звернулась до пенсійного органу за місцем проживання із заявою про зарахування періоду роботи з 01.01.2004 по 30.09.2025 у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради" до стажу роботи для обчислення пенсії у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" /а.с. 9/.
Рішенням ГУПФ України в Черкаській області від 10.10.2025 №163750032385 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки з 01.01.2004 згідно статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється за даними персоніфікованого обліку, внаслідок чого підстави для застосування норм статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відсутні /а.с. 8/.
Не погодившись з рішенням пенсійного органу від 10.10.2025 №163750032385, позивачка звернулась до суду з цим позовом. 

Норми права, якими урегульовані спірні відносини 

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. 
У пункті 5 рішення від 11.10.2005 №8-рп/2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. 
За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
У преамбулі Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Згідно із статтею 2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються трудові пенсії, до яких відносяться пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років. 
У силу пункту "б" статті 13 Закону №1788-XII в редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
Також частиною першою статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій") /надалі - Закон №1058-IV/ передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. 
За змістом пункту 2 частини другої цієї статті, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
23.01.2020 Конституційний Суд України ухвалив Рішення №1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII.
Цим Рішенням Суд визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII. 
У пункті 2 резолютивної частини Рішення Суд зазначив, що стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, визнана неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. 
А відповідно до пункту 3 згаданого Рішення Суд визначив, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: ... б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: (...) жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. 
Згідно з частиною першою статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Частиною четвертою статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" установлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених раніше чинним законодавством, окрім випадків, передбачених цим Законом. 
Законом України від 10.07.2003 №1110-IV, що набрав чинності 15.08.2003, внесені зміни до статті 60 Закону №1788-XII шляхом викладення тексту статті в такій редакції: "Робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі". 

Оцінка судом обставин справи 

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Надаючи правову оцінку рішенню ГУПФ України в Черкаській області від 10.10.2025 №163750032385, яким відмовлено зарахувати період роботи позивача з 01.01.2004 по 30.09.2025 у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради" до стажу роботи для обчислення пенсії у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд враховує такі обставини. 
01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Відповідно до його Преамбули цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. 
За правилами частини четвертої статті 24 згаданого Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. 
Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" названого Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. 
Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за перерахунком пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб?єктами під час виконання покладених на них функцій. 
Відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції Закону України від 10.07.2003 №1110-IV, що набрав чинності 15.08.2003, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Трудова книжка ОСОБА_1 (від 19.10.1987 серії НОМЕР_1 ) містить записи про роботу позивачки в Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради" у період з 27.07.1988 по теперішній час /а.с. 10/.
Зі змісту рішення ГУПФ України в Полтавській області від 10.10.2025 №163750032385 суд встановив, що період роботи позивачки в Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради" з 27.07.1988 по 31.12.2003 зарахований до стажу в подвійному розмірі /а.с. 29-зі звороту/.

Натомість відповідач відмовив у зарахуванні в подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 30.09.2025, оскільки наведене, на його переконання, суперечить приписам статті 24 Закону №1058-IV. 
З правилами статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та в силу приписів пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи у подвійному розмірі.
Суд зауважує, що стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує статтю 60 Закону №1788-XII та не зупиняє її дію. 
Передбачене статтею 60 Закону №1788-XII право на зарахування стажу в подвійному розмірі не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01.01.2004. 
Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 08.06.2022 у справі №510/1593/16-а, від 20.04.2022 у справі №214/3705/17. 
А тому відмова ГУПФ України в Черкаській області у зарахуванні періоду роботи позивача з 01.01.2004 по 30.09.2025 у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради" до стажу роботи для обчислення пенсії у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є неправомірною. 
За наведених обставин та з урахуванням приписів частини другої статті 9, пункту 2 частини другої статті 245 КАС України, рішення ГУПФ України в Черкаській області від 10.10.2025 №163750032385 належить визнати протиправним та скасувати, а позов ОСОБА_1 в цій частині - задовольнити. 
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивачки, суд виходить з таких міркувань. 
Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. 
За змістом пункту 1.8. Порядку №22-1 днем звернення за перерахунком пенсії (...) вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.
Заява ОСОБА_1 від 30.09.2025 про перерахунок пенсії отримана пенсійним органом 02.10.2025 /а.с. 36, 37/.
Тож позивачка має право на перерахунок пенсії з 01.10.2025. 
Відповідно до абзацу чотирнадцятого пункту 4.2. Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У силу абзаців першого, третього пункту 4.10 Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії. 
Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття органом, що призначає пенсію, рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії, а у разі призначення пенсії за віком автоматично - не пізніше одного місяця з дня надходження повідомлення про обраний особою спосіб виплати пенсії.
Оскільки заява ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за принципом екстериторіальності розглянута ГУПФ України в Черкаській області, то саме зазначений пенсійний орган має завершити процедуру проведення перерахунку пенсії позивачки. 
З урахуванням вищевикладеного суд, з метою ефективного поновлення порушених прав позивачки у спірних відносинах, вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи з 01.01.2004 по 30.09.2025 у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради" та провести з 01.10.2025 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи з 01.01.2004 по 30.09.2025 у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради", зарахованого до стажу відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у подвійному розмірі. 
Обраний судом у конкретному випадку спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 відповідає завданням адміністративного судочинства, вимогам справедливості й забезпечить ефективне поновлення позивачки в правах.
Водночас підстав для зобов`язання ГУПФ України в Полтавській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи з 01.01.2004 по 30.09.2025 у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради", зарахованого до стажу відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у подвійному розмірі, наразі немає, оскільки спір щодо здійснення відповідних виплат - відсутній, а обов`язок ГУПФ України в Полтавській області з проведення таких виплат передбачений в абзаці третьому пункту 4.10 Порядку №22-1.
Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково. 

Розподіл судових витрат 

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 968,96 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 14, 15/.
Інші судові витрати у справі відсутні. 
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Разом з цим, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
А відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Оскільки передумовою для виникнення цього спору є протиправне рішення пенсійного органу про відмову у перерахунку позивачці пенсії за віком, а позов носив немайновий характер, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати позивачки у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Черкаській області повністю.  

Щодо клопотання про встановлення судового контролю 

19.12.2024 набув чинності Закон України від 21.11.2024 №4094-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень", пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом. 
Статтею 381-1 КАС України передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Суд враховує, що предметом цього спору були правовідносини щодо призначення позивачці пенсії за віком, а тому здійснення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі є обов`язковим. 
Згідно з частинами другою та третьою статті 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в яких є держава в особі її компетентних органів, а тому, адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.
За таких обставин, суд, у порядку здійснення судового контролю за виконанням суб`єктом владних повноважень рішення в адміністративній справі, вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ України в Черкаській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 у справі №440/15422/25 протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили. 

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262, 263, 291, 381-1, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.10.2025 №163750032385 про відмову у перерахунку пенсії. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи з 01.01.2004 по 30.09.2025 у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради" та провести з 01.10.2025 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи з 01.01.2004 по 30.09.2025 у Комунальному підприємстві "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради", зарахованого до стажу відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у подвійному розмірі.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 у справі №440/15422/25 протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили.
Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ). 
Відповідачі: 
1) Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 13967927; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000). 
2) Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 21366538; вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА