Справа № 589/2388/25 
Провадження № 2/589/1686/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м.Шостка
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в особі головуючого судді Лєвши С.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 33821 грн 60 коп. за Договором про споживчий кредит №103555892 від 16 липня 2024 року (далі – Договір-1), що було укладено між сторонами. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір-1, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 10000 грн 00 коп., строк користування кредитом 345 днів з 16 липня 2024 року, з датою остаточного повернення 26 червня 2025 року, та зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1150 грн, процентів за користування кредитом 11417 грн 45 коп., штрафні санкції 700 грн за кожний випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів у визначенні Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більше ніж 6 днів. 
На підставі укладеного Договору-1 відповідач отримала кредит у розмірі 10000 грн 00 коп. шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок з використанням карти.
Відповідач зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 33821 гривня 60 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 9400 гривень; заборгованості за відсотками 18471 гривня 60 копійок; заборгованості за комісією 950 гривень, штрафних санкцій 5000 гривень. 
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.
20 червня 2025 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.
Ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї було направлено рекомендованим листом з повідомленням на зареєстроване місце проживання відповідача. (а.с.20) 
Станом на 06 жовтня 2025 року відзив на позов та заперечення від відповідача до суду не надійшли.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №103555892 (договір, анкета-заява на кредит, паспорт споживчого кредиту), відповідно до умов якого відповідач отримала 10000 грн на строк 345 днів. 
Сторони в договорі погодили такі умови: сума (загальний розмір) кредиту становить 10000.00 гривень.
Кредит надається загальним строком на 345 днів з 16.07.2024 (дата надання кредиту) до 26.06.2025 (повернення кредиту).
Загальні витрати позичальника за кредитом складають 39748 грн;
Відповідно до умов договору також нараховується:
комісія за надання кредиту: 1150 грн; яка нараховується за ставкою 11.50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту;
проценти за користування кредитом за ставкою 1.15 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом;
штрафні санкції 700 грн за кожний випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів у визначенні Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більше ніж 6 днів. 
Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів та сплати комісії та процентів, а також тіла кредиту встановлені п.2.2.2, 2.2.3 Договору-1.
Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства.
Користуючись кредитними коштами, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 33821 грн 60 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту – 9400 грн 00 коп.; заборгованості за відсотками – 18471 грн 60 коп.; заборгованості за комісією – 950 грн 00 коп., штрафних санкцій - 5000 грн. 
Із квитанції за ID платежем 2489966980 від 16 липня 2024 року вбачається, що перерахована сума коштів в 10000 грн згідно із договором 103555892 на карту 516936*65 (Номер карти вказаний позичальником при укладанні Договору-1, співпадає з картою на яку перераховані кошти). 
Встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачем електронним підписом.
Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (далі – Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закон № 675-VIII зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст.11 Закон № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону № 675-VIII).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За нормою ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з вимогами ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. 
Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено платіжною інструкцією.
Позивач ставить питання про стягнення з відповідача заборгованість на загальну суму 33821 грн 60 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 9400 грн 00 коп.; заборгованості за відсотками – 18471 грн 60 коп.; заборгованості за комісією – 950 грн 00 коп.; штрафних санкцій – 5000 грн.
Крім цього, суд звертає увагу, що ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит на власні потреби, тобто у формі споживчого кредиту.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зроблено висновок про те, що банк не міг стягувати плату за управління кредитом, адже такі дії не є банківською послугою, яку замовив позичальник.
Враховуючи те, що кредит надавався відповідачу на споживчі потреби, а банк не мав права встановлювати плату за дії, які вчиняє на власну користь, адже отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, то така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 комісії є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Також, Законом України від 15.03.2022 №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України, а також до Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 №1734-VIII, які передбачають, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Отже, враховуючи норми законів, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення штрафних санкцій в розмірі 5000 грн, є неправомірною, а тому у задоволенні такої вимоги слід відмовити. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконував своїх договірних зобов`язань з повернення тіла кредиту та відсотків. 
Виходячи із зазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими частково та підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 27871 грн 60 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9400 грн 00 коп., та заборгованості за відсотками в розмірі 18471 грн 60 коп., в частині позовних вимог щодо стягнення комісії та штрафних санкцій слід відмовити з причин вказаних вище. 
Щодо вимог позивача у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір №16012025 про надання правничої допомоги від 16 січня 2025 року та додаткову угоду №1 до вказаного договору; акт приймання-передачі наданої правничої допомоги за цим договором від 28 квітня 2025 року; платіжною інструкцією №15888 від 29.04.2025 на суму 7100 грн, призначення платежу: оплата правничої допомоги за договором 16012025 від 16.01.2025 відповідно до акта приймання-передачі наданої правничої допомоги.
Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу на адресу суду не надходило.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 5851 грн 11 коп. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.
ТОВ «Мілоан» сплачено судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. (платіжна інструкція №263 від 09 травня 2025 року).
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 27871 грн 60 коп., що становить 82,41 відсотка від позовної вимоги - 33821 грн 60 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1996 грн 30 коп., що становить 82,41 відсотка від сплаченого позивачем розміру судового збору - 2422 грн 40 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,  
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (місцезнаходження юридичної особи – поштовий індекс 04107, місто Київ, вулиця Багговутівська, будинок 17-21, код ЄДРПОУ 40484607) суму заборгованості за Договором про споживчий кредит №103555892 від 16 липня 2024 року в розмірі 27871 (двадцять сім тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня 60 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (місцезнаходження юридичної особи – поштовий індекс 04107, місто Київ, вулиця Багговутівська, будинок 17-21, код ЄДРПОУ 40484607) судовий збір в розмірі 1996 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 30 копійок та за послуги з професійної правничої допомоги в розмірі 5851 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят одна) гривня, загалом стягнути 7847 (сім тисяч вісімсот сорок сім) гривень 41 копійка. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.  

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       С.Л.Лєвша