Справа № 522/10548/18
Провадження 1-кп/522/596/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 20.02.2026 року, укладену між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22017000000000202 від 25.05.2017 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ахалісопелі, Сухумського району, Абхазія, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2015 та 2017 року народження, працюючого на посаді шиномонтажника ФОП « ОСОБА_5 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
суд -
ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
Так, ОСОБА_4 протягом 2015-2018 рр., перебуваючи у м. Одесі та на тимчасово окупованій Російською Федерацією Автономній Республіці Крим, керуючись матеріальним і антипатріотичним мотивом, діючи умисно на шкоду державній безпеці України, вчинив державну зраду у формах шпигунства та надання іноземній державі (Російській Федерації), іноземній організації (Федеральній службі безпеки Російської Федерації) та її представнику (старшому оперуповноваженому по особливо важливих справах Управління Федеральної служби безпеки Російської Федерації по Чорноморському флоту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом збирання з метою передачі співробітнику ФСБ РФ відомостей, що становлять державну таємницю, яка міститься у документах: "Модель загроз для інформації з обмеженим доступом, що становить державну таємницю, яка оброблятиметься в АС класу "1" Управління СБ України в Одеській області, на об`єктах електронно-обчислювальної техніки, розташованих в комплексі адміністративних будинків за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 43", інв. №65/20/285 від 30.01.2017, реєстр. №65/8-2т від 30.01.2017, прим. №1, на 30 (тридцяти) аркушах, таємно; "Паспорт антитерористичної захищеності Управління Служби безпеки України в Одеській області", інв. №388/367-2017, прим. №1, на 73 (сімдесяти трьох) аркушах, таємно; "Технічне завдання на створення комплексної системи захисту інформації інформаційно-телекомунікаційної системи інформаційно-аналітичного відділу Управління СБ України в Одеській області шифр "ІАВ-Одеса", інв. №19/124 від 15.06.2011 (ж. 4 т. 1), реєстр. №65/19-4583 від 04.10.2010, прим. №1, на 35 (тридцяти п`яти) аркушах, таємно.
Вказаними діями ОСОБА_4 скоїв державну зраду за ознаками: діяння, умисно вчинення громадянином України на шкоду державній безпеці України: шпигунство та надання іноземній державі, іноземній організації, їх представнику допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Відомості про укладену угоду про визнання винуватості
20.02.2026 року під час судового розгляду кримінального провадження у присутності захисника ОСОБА_9 , між її сторонами: прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_10 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку обвинуваченого беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувального акту, а також надання правдивих свідчень у кримінальному проваджені (судових засіданнях) щодо осіб причетних до інкримінованого йому злочину, викриваючи їх діяльність. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 направляє на потреби Збройних сил України 600 000 гривень, з яких 285 000 гривень ним сплачено та 315 000 гривень внесених як застава. 
Також, сторона обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_6 та сторона захисту в особі обвинуваченого ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_7 , домовились та погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 наступного покарання:
- за ч.1 ст.111 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна. 
Сторони угоди домовились призначити покарання ОСОБА_4 відповідно до правового висновку наданого Великою Палатою Верховного Суду, а саме п. 104 постанови вiд 29 серпня 2018 року справа №663/537/17, - якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то пiд час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дiя Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України) . Частина 5 ст . 72 КК України в редакції Закону України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VIII вiд 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Мотиви суду
Вивчивши угоду про визнання винуватості, надані матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов до наступних висновків.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно зі ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.
Діяння обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 111 КК України за ознаками – державна зрада за ознаками: діяння, умисно вчинення громадянином України на шкоду державній безпеці України: шпигунство та надання іноземній державі, іноземній організації, їх представнику допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, погодився з вищевказаними обставинами, викладеними в обвинувальному акті, щиро розкаявся. При цьому судом з`ясовано, що останній цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що зазначена угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, те, що ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності вперше, за місцем проживання та місця роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2015 та 2017 року народження, у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога на обліку не перебуває, те, що він здійснив добровільні благодійні внески та перерахування грошових коштів на потреби ЗСУ. 
Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків, засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, включаючи не призначення додаткового покарання.
На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18, зазначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за конкретний злочин може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо. Покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК, не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто меншим, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, тощо. З підстав, зазначених у ч. 1 ст. 69 КК , суд може не призначати додаткового покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове.
Судом встановлено кілька обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зазначених вище, які з урахуванням характеризуючих особу винного даних, дають суду підстави для застосування до основного покарання у вигляді позбавлення волі положень ч. 1 ст. 69 КК України, тобто суд вважає за можливе призначення основного покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч. 1 ст. 111 КК України та без призначення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 такий вид покарання, який узгоджений сторонами угоди, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, та меті покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.
Питання про речові докази судом вирішуються у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Накладений за ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2018 року, від 02.03.2018 року та від 05.03.2018 року, арешт майна, слід скасувати. 
Питання про процесуальні витрати судом вирішуються відповідно до ст. 124 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 96-2 КК України суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави предмети кримінального правопорушення: грошові кошти, купюри номіналом 100 доларів США: LE16539316A; LE16539317A; LE16539318A; КВ51381789M; КВ51381790M; КВ51381794M; ноутбук «Lenovo» серійного номеру СВ28051697 із зарядним пристроєм; пристрій «АСЕСО FC 6002» серійний номер 1237-В-7896 в картонному коробі з допоміжними комплектуючими: стартовий пакет з сім-картою «Волна» номеру телефону НОМЕР_1 ; флеш-карту «Transcend 32 Gb» s/n B274430481; флеш-карту «Transcend 16 Gs», без номеру, чорно-салатового кольору; мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_2 з сім-картою «ВФ Україна» № НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 з сім-картою номеру телефону НОМЕР_6 та сім-картою «Лайфселл» № НОМЕР_7 ; ноутбук «НР» серійний номер СNU326СTBQ iз зарядним пристроєм маніпулятором типу «миша» і «кард-рідером» марки «Gembird»; мобільний телефон «IPhone» IMEI: НОМЕР_8 з сім-картою номером телефону НОМЕР_9 , - які використані як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення. 
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді застави у розмірі 315 300 гривень, обраний згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2020 року (справа №522/10548/18, провадження №1-кп/522/156/20) змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. 
Заставу у розмірі 315 300 гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_11 , за обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно поданої заяви ОСОБА_11 від 20.02.2026 року зарахувати для цілей оборони України. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100,124,182, 373,374,376,392,394,395,468,469,473- 475,532, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.02.2026 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 . 
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України та призначити ОСОБА_4 , узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 27.02.2018 року. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону № 838-VIII) зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 , строк його попереднього ув`язнення, у період з 27.02.2018 року по 26.02.2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 у вигляді застави у розмірі 315 300 гривень, змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. 
Заставу у розмірі 315 300 гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_11 , (квитанція №0.0.1631455885.1 від 26.02.2020 року) за обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно поданої заяви ОСОБА_11 від 20.02.2026 року зарахувати на рахунок військової частини НОМЕР_10 по коду класифікації доходів 41010600 за КЕКВ 2620 «Поточні трансферти органам державного управління інших рівнів» (реквізити для зарахування коштів: Отримувач: Військова частина НОМЕР_10 , код ЄДРПОУ 23311346, рахунок НОМЕР_11 ).
Ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.03.2018р., 02.03.2018р., 05.03.2018р., про накладення арешту на тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №22017000000000202 від 25.05.2017 року майно, а саме: аркуш паперу з друкованими написами та надписами ручкою; упаковка від стартового пакету мобільного зв`язку «lifecell» за номером мобільного телефону НОМЕР_12 ; копія паспорту на ім`я « ОСОБА_12 » № НОМЕР_13 ; пристрій з трьома батарейками без ідентифікаційних ознак та номерів; записна книга з надписом «Автомобильный дом»; флеш-накопичувач «SP Silicon Power 16GB, без серійного номеру; флеш-накопичувач «CR - 8GB/usb 3.0», без серійного номеру; коробка від мобільного телефону марки «Nokia 108 Dual sіm» IMEI I: НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 ; коробка від мобільного телефону марки «Fly V60» s/n НОМЕР_16 , IMEI: НОМЕР_17 ; на квартиру АДРЕСА_2 , яка перебуває у власності ОСОБА_4 ; на купюру номіналом 100 доларів США LE16539316A; купюру номіналом 100 доларів США LE16539317A; купюру номіналом 100 доларів США LE16539318A; купюру номіналом 100 доларів США КВ51381789M; купюру номіналом 100 доларів США КВ51381790M; купюру номіналом 100 доларів США КВ51381794M; на флеш-карту «Transcend 32 Gb» s/n B274430481; флеш-карту «Transcend 16 Gb» без номеру, чорно-салатового кольору; порожній стартовий пакет з номером телефону НОМЕР_18 ; білет члену кооперативу «Іскра» ім`я ОСОБА_4 , гараж № НОМЕР_19 , студентський квиток СК № НОМЕР_20 ; сім-карта «Асе card» без номеру, паспорт на ніж моделі 7; мобільний телефон «IPhone» IMEI: НОМЕР_8 з сім-картою з номером телефону НОМЕР_9 ; мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_21 з сім-картою «ВФ Україна» № НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_4 , IMEI : НОМЕР_22 з сім-картою номеру телефону НОМЕР_6 та сім-картою «Лайфселл» № НОМЕР_7 , карта «Marfin Bank» № НОМЕР_23 ; карта «Приват Банк» № НОМЕР_24 ; посвідчення водія НОМЕР_25 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_26 ; посвідчення № НОМЕР_27 ; перепустка ТОВ «ІМРП» терміном дії до 30.06.2018р., прес-карта №17-01-1135, дерев`яна біта ніж з піхвами з рукояткою коричневого кольору; ноутбук «НР» серійного номеру CNU326CTBQ із зарядним пристроєм, маніпулятором типу «миша» і «кард-рідером» марки «Gembird»; автомобіль «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_28 ; пристрій, схожий на пістолет з маркуванням «ОД-060960» з 3 (трьома) набоями до нього; пристрій «АCECO FC 6002» серійний номер НОМЕР_29 в картонному коробі з допоміжними комплектуючими; «договор на оказание услуг связи» від 14.10.2016 року, стартовий пакет з сім-картою «Волна» номеру телефону НОМЕР_1 ; "пассажирская таможенная декларация" від 21.02.2018р.; короб від стартового пакету «МТС» з номером телефону НОМЕР_30 ; карта пам`яті «Micro SD» серійного номеру 1018РС8236F; сім-карта «ВФ Україна» № НОМЕР_31 ; порожній короб від телефону «IPhone» IMEI: НОМЕР_32 ; порожній короб від телефону «IPhone» IМEI: НОМЕР_33 ; ноутбук «Lenovo» серійного номеру СВ28051697 із зарядним пристроєм; мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_14 ЙМЕЙ: НОМЕР_15 ; карта пам`яті від фотоапарату «Transcend 32 Gb» s/n 91738A; карта пам`яті «Transcend 32 Gb» s/n9181АА; мобільний телефон «Samsung» номер мобільного телефону НОМЕР_34 , - скасувати.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати до ОСОБА_4 спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави предмети кримінального правопорушення: грошові кошти, купюри номіналом 100 доларів США: LE16539316A; LE16539317A; LE16539318A; КВ51381789M; КВ51381790M; КВ51381794M; ноутбук «Lenovo» серійного номеру СВ28051697 із зарядним пристроєм; пристрій «АСЕСО FC 6002» серійний номер 1237-В-7896 в картонному коробі з допоміжними комплектуючими: стартовий пакет з сім-картою «Волна» номеру телефону НОМЕР_1 ; флеш-карту «Transcend 32 Gb» s/n B274430481; флеш-карту «Transcend 16 Gs», без номеру, чорно-салатового кольору; мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_2 з сім-картою «ВФ Україна» № НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 з сім-картою номеру телефону НОМЕР_6 та сім-картою «Лайфселл» № НОМЕР_7 ; ноутбук «НР» серійний номер СNU326СTBQ iз зарядним пристроєм маніпулятором типу «миша» і «кард-рідером» марки «Gembird»; мобільний телефон «IPhone» IMEI: НОМЕР_8 з сім-картою номером телефону НОМЕР_9 , - які використані як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення. 
Речові докази, після набрання вироку законної сили, а саме:
- короб від стартового пакету «МТС» з номером телефону НОМЕР_30 ; порожній короб від телефону «IPhone» ІМЕІ НОМЕР_35 ; «договор на оказание услуг связи» від 14.10.2016р., і «пассажирская таможенная декларация» від 21.02.2018р. в окремих конвертах - знищити;
- мобільний телефон «IPhone» ІМЕІ НОМЕР_36 у картонному коробі, який добровільно виданий ОСОБА_4 - повернути за належністю власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок.
Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно із положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя: