КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/148/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до відповідача-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7а, м. Кропивницький, 25009, ЄДРПОУ 20632802)
до відповідача-2: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ЄДРПОУ 42098368)
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
1) Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) про відмову у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 18.07.2025 № 262740006413;
2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із урахуванням сплати із сплати внесків під час підприємницької діяльності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2000 № 507, а саме 57 відсотків нарахованого податку на рахунки органів Пенсійного фонду України як частину суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2004 по 31.12.2007 та січень 2010-го року з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії -10.07.2025;
3) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ 42098368) здійснити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з урахуванням вже отриманих сум пенсії - з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії - 10.07.2025.
Ухвалою від 19.01.2026 року суд залишив без руху позовну заяву. Представник позивача у встановлений судом строк надав до суду уточнену позовну заяву та відповідні докази.
Ухвалою суду від 04.02.2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). 
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії за віком із врахуванням зарплати з його внесків за періоди підприємницької діяльності 2003-2007 та січень 2010 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 16 березня 2000 року № 507, з розрахунку 57 відсотків зі сплати фіксованого податку до ПФУ. Рішенням від 18.07.2025 № 262740006413, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовлено у перерахунку пенсії. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з тих підстав, що позивач не був платником єдиного податку (про що сам стверджує в позовній заяві) у порядку, визначеного Указом №727/98, та не надавав доказів набуття статусу платника єдиного податку, отримання відповідного свідоцтва чи сплати єдиного податку у спірний період. Натомість, у позовній заяві зазначає про сплату фіксованого податку, який є іншим видом спеціального режиму оподаткування та не є тотожним єдиному податку. Факт сплати фіксованого податку сам по собі не свідчить про сплату страхових внесків у розмірі та порядку, передбачених для платників єдиного податку, а отже не створює правових підстав для врахування 57 відсотків нарахованого податку як частини страхових внесків для обчислення (перерахунку) пенсії. Таким чином, правові підстави для зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням 57 відсотків суми податку за період з 01.01.2004 по 31.12.2007 та за січень 2010 року відсутні.
Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві правом подати відзив не скористалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставин в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.
Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 № 72066 від 17.12.2008 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 12.01.1995 по 19.06.2014, та з 01.01.2004 по 31.12.2007 перебував за спрощеній системі оподаткування та сплачував фіксований податок.
10.07.2025 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії за віком із врахуванням сплати внесків за періоди підприємницької діяльності 2003-2007 та січень 2010 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 16 березня 2000 року № 507, з розрахунку 57 відсотків зі сплати фіксованого податку до ПФУ.
Рішенням від 18.07.2025 № 262740006413 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовило у перерахунку пенсії.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків. 
Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до підпункту 1) пункту 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджений «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).
Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ). Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 4 Порядку №637).
Відповідно до абзацу 4 підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.
Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що період провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами сплати страхових внесків.
Належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме: сплата страхових внесків до 01 липня 2000 року підтверджується довідкою Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків.
Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2024 року у справі № 580/7175/21, який враховується судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.
З огляду на викладене, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу при обчисленні пенсії періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску.
Між тим, пунктом 2 Указу Президента України від 03.07.1998 №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємства», який діяв згідно із Законом України від 04.11.2011 №4014-VІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності» до 01.01.2012, встановлено, що суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.
Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах:
-до місцевого бюджету - 43 відсотки;
-до Пенсійного фонду України - 42 відсотки;
-на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.
Згідно з пунктом 6 Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємства» суб`єкт малого підприємства, який сплачує єдиний податок, не є платником податків, в тому числі збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
В свою чергу, фіксований податок був запроваджений Декретом Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян".
Так, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів, одержаних від цієї діяльності, за фіксованим розміром податку (далі - фіксований податок) шляхом придбання патенту за умови, якщо: кількість осіб, які перебувають у трудових відносинах з таким громадянином - платником податку, включаючи членів його сім`ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності, не перевищує п`яти; валовий доход такого громадянина від самостійного здійснення підприємницької діяльності або з використанням найманої праці за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю придбання патенту, не перевищує семи тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; громадянин здійснює підприємницьку діяльність з продажу товарів і надання супутніх такому продажу послуг на ринках та є платником ринкового збору згідно з законодавством. Доходи такого громадянина, одержані від здійснення інших видів підприємницької діяльності, оподатковуються у загальному порядку. Не дозволяється застосування фіксованого податку при здійсненні торгівлі лікеро-горілчаними та тютюновими виробами. На доходи громадян, одержані від здійснення підприємницької діяльності, у разі сплати ними фіксованого податку, не поширюються положення статей 5 та 6 цього Декрету.
Фіксований податок сплачується громадянином - платником податку до відповідного місцевого бюджету за місцем його проживання. 
Водночас, Законом України від 13.02.98 р. N 129/98 ( 129/98-ВР ) "Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" передбачено перерахування 10% від суми фіксованого податку до Пенсійного фонду, а 90% - до місцевого бюджету. 
Як слідує з матеріалів справи, позивач як фізична особа-підприємець з 12.01.1995 по 19.06.2014 перебував за спрощеній системі оподаткування та з 01.01.2004 по 31.12.2007 сплачував фіксований податок, про що відсутній спір між сторонами.
В якості підстави для відмови у зарахуванні періоду з 2004-2007 та січень 2010 року відповідачем у рішенні від 18.07.2025 та у відзиві зазначено, що оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату внесків за період з 2003-2007 та січень 2010 року, тому цей період не підлягає зарахуванню до страхового стажу.
Суд критично ставиться до означеної позиції відповідача, оскільки періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, однак не виключно такими даними. Належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж, є документи про сплату страхових внесків, в тому числі інформація Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності).
Довідкою Інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 12.05.2014 № 4050/Т/26-561704-12 підтверджується сплата фіксованого податку з 01.01.2004 по 31.12.2007, а саме:
01.01.2004 р. -31.12.2004р., фіксований податок- 1260,00 грн.
01.01.2005 р. - 31.12.2005 p., фіксований податок - 840,00 грн.
01.01.2006 р. - 31.12.2006 p., фіксований податок - 840,00 грн.
01.01.2007 р. - 31.12.2007 p., фіксований податок - 840,00 грн.
Оскільки позивач у періоді з 01.01.2004 по 31.12.2007 сплачував фіксований податок, частина якого перераховувалась до Пенсійного Фонду, то така обставина надає йому право на зарахування вказаних періодів здійснення підприємницької діяльності до страхового стажу.
Отже, встановлення відсутності порушень з боку позивача по сплаті відповідних внесків за період з 2004 - 2007 рр. засвідчує належне виконання позивачем вимог законодавства в цій частині.
Відсутність даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування сплату страхових внесків (єдиного внеску) сама по собі не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів зайняття позивачем підприємницькою діяльністю, оскільки визначальним для підтвердження стажу у спірному випадку є документи про сплату внесків.
Суд наголошує, що наявність офіційної інформації від органів ПФУ про сплату позивачем страхових внесків та відсутність доказів наявності заборгованості перед податковим та пенсійним органами свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності.
Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону №1058-ІV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідачем-1 не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи, що позивач судових витрат по сплаті судового збору за подання позову не поніс та доказів понесення інших судових витрат суду не надав, а тому, відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 132, 139, 242-246, 255, 263, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) про відмову у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 18.07.2025 № 262740006413;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 20632802) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із урахуванням сплати внесків під час здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2004 по 31.12.2007 та січень 2010-го року, з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії - з 10.07.2025.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасникам справи, які зареєстрували електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи. Вказане не позбавляє права таку особу отримати копію судового рішення у паперовій формі за її окремою заявою.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО