Справа № 175/2623/26
Провадження № 2-о/175/30/26
РІШЕННЯ 
Іменем України
"02" квітня 2026 р. с-ще Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Краснокутської Н.С., за участю секретаря судового засідання Коломоєць Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу № 175/2623/26 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій заявник просить суд: встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 17.07.1984 року, з усіма записами в цій трудовій книжці.
В обґрунтуванні заяви зазначено про те, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . 03.09.1988 року заявниця вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_3 . У 1984 року закінчила Краматорський технікум та була прийнята на посаду продавця магазину «Рубін» у м. Краматорськ. Під час оформлення трудової книжки на титульній сторінці було зроблено помилку, а саме: зазначено 1984 рік народження, замість правильного 1965 рік народження. Помилка була виправлена одразу. При зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області для призначення пенсії заявниці було відмовлено та у відмові було зазначено про наступне, а саме: у результаті розгляду заяви та доданих до неї документів не взято до уваги трудову книжку серії НОМЕР_1 від 17.07.1984 року, оскільки на титульній сторінці у графі дата народження зазначено дату народження, що не відповідає паспортним даним. Таким чином, вищеперераховані обставини змусили заявника звернутися до суду.
18.02.2025 року Дніпровським районним судом було постановлено ухвалу про відкриття окремого провадження та цією ж ухвалою справу було призначено до судового розгляду.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Від заявниці надійшла заява про слухання справи у її відсутності, просить задоволити заяву про встановлення факту.
Представник заінтересованої в судове засідання не з`явився, подав заяву та просив слухати справу за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно із п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
З положень п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення вбачається, що із відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали повинна звертатись до суду особа, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем.
Судом встановлено та матеріали справи підтверджено.
Відповідно до копії паспорту НОМЕР_2 , він належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, вона належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження № НОМЕР_3 від 25.12.1965 року, воно належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу № НОМЕР_4 від 15.06.2005 року, заявниця розірвала шлюб та залишила прізвище ОСОБА_3 .
Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_5 , у ній допущено помилку при заповнені у частині зазначення дати народження, а саме: зазначено спочатку 1984 року народження, потім взято цю дату в дужки та зазначено 1965 року народження.
Згідно з рішенням про відмову у призначенні пенсії від 25.12.2025 року, номер справи 053130015161, не взято до увагу трудову книжку НОМЕР_5 , у ній допущено помилку при заповнені у частині зазначення дати народження, а саме: зазначено спочатку 1984 року народження, потім взято цю дату в дужки та зазначено 1965 року народження.
У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено.
Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № ЗОЇ «Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 „Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявник надала до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, а тому суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявниці для оформлення її майнових прав.
За таких обставин, суд вважає, що задоволення заяви про встановлення юридичних фактів не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви суд не встановив.
Керуючись статтями 76-81, 315, 317 ЦПК України, суд – 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити повністю.
Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 17.07.1984 року, з усіма записами в цій трудовій книжці. 
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суддя Н. С. Краснокутська