РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/3685/26
Пров. №2-о/766/340/26 
20 березня 2026 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Хайдарової І.О.,
секретар судового засідання Валігурський Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ 04060246, місцезнаходження: м.Херсон, вул. Торгова, буд. 24) про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:
І. Виклад позиції заявника.
19.03.2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Амвросіївка Донецької області ОСОБА_2 .
В обґрунтування заяви вказав, що є чоловіком ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, а саме в місті Амвросіївка Донецької області померла. Вказує, що оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, він позбавлений можливості зареєструвати смерть дружини в органах державної реєстрації актів цивільного стану, внаслідок чого змушений звернутися до суду.

ІІ. Виклад позиції заінтересованої особи.
Представником заінтересованої особи пояснень на заяву не подано.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.03.2026 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 20.03.2026 року.
Заявник в судове засідання не з`явився, представник заявника в прохальній частині заяви просила проводити розгляд справи у відсутність, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. 
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його участі не заявляв.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.
07 грудня 1988 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджено копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00057034379 від 11.03.2026 р.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Амвросіївка Донецької області, що слідує з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12.03.2021 р.
Згідно довідки про причини смерті, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 від нової коронавірусної інфекції COVID-19, підтверджена.
Вищевказане свідоцтво про смерть є недійсним та не створює юридичних наслідків, оскільки виданий органом на тимчасово окупованій території.

V. Оцінка Суду.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.
Відповідно до п.1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі-лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25жовтня 2006 року за№1150/13024 (далі-фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть Відповідно до ст. 317 ППК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Крім того, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VІІ визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій на тимчасово окупованій території. Відповідно до зазначеного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ),виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 3 статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків.
Враховуючи вищенаведене, єдиною підставою для державної реєстрації народження та смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту народження або смерті.
Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.
Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має.
Оскільки реєстрація факту смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті останньої. Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане 12.03.2021 року Відділом РАЦС Амвросіївського районного управління юстиції Міністерства юстиції не має юридичної сили, через тимчасову окупацію території України проте сприймається судом як доказ в справі.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

VІ. Заходи забезпечення позову (заяви).
Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

VІI. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 17 статтею ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст. 12, 76-81, 89, 263-265, 273, 315-319, 354, 430 ЦПК України, суд,- 

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ 04060246, місцезнаходження: м.Херсон, вул. Торгова, буд. 24) про встановлення факту смерті — задовольнити.
Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження с. Виселки Матвієво-Курганський район ростовської області російської федерації, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Амвросіївка, Донецької області, Україна.
Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без учасників справи до Херсонського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ЄДРПОУ 04060246, місцезнаходження: м.Херсон, вул. Торгова, буд. 24.

Повний текст рішення складено 20.03.2026 року.

Суддя	І. О. Хайдарова