Справа № 522/26342/25
Провадження № 1-кп/522/2276/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року   м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025162390000182 від 19.02.2025 року, стосовно:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, громадянина України, працевлаштованого в ТОВ «ФУДУКРМ» на посаді технолог рибного виробництва, з вищою освіто, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 , 
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з Соснівським районним судом м. Черкаси),
обвинуваченого - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції з Соснівським районним судом м. Черкаси),-
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Указу Президента України, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, із 05:30годин 24.02.2022 введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим на території України з 24.02.2022 діють обмеження щодо виїзду за кордон осіб, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Так, у невстановлений час та місці у невстановленої особи в месенджері «Telegram», яка використовує аккаунт « ОСОБА_6 » ім`я користувача ОСОБА_7 , матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, виник прямий корисливий злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб віком від 18 до 60 років, щодо яких діють обмеження на виїзд за кордон та які бажали незаконно перетнути державний кордон України, поза пунктів пропуску, за грошову винагороду. 
З метою реалізації свого злочинного плану, спрямованого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, відносно яких діють обмеження щодо виїзду за кордон на період дії воєнного стану, поза пунктів пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова, діючи з метою особистого збагачення, розуміючи, що він самостійно виконати дії, пов`язані з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, один не зможе та йому потрібні співучасники, невстановлена особа в месенджері «Telegram», яка використовує аккаунт « ОСОБА_6 » ім`я користувача ОСОБА_7 , матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, у серпні 2025 року, більш точний час та місце не встановлено, вступила у попередню змову із невстановленою особою, яка використовує аккаунт « ОСОБА_8 » ім`я користувача ОСОБА_9 месенджері «Telegram» матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, особою, яка використовує аккаунт « ОСОБА_10 » з абонентським номером телефону НОМЕР_1 та іншими наразі невстановленими особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза визначеними державними пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова, за грошову винагороду, у зв`язку з чим вони розподілили між собою ролі для досягнення злочинного результату.
Згідно до попереднього узгодженого злочинного плану невстановлена особа в месенджері «Telegram», яка використовує аккаунт « ОСОБА_6 » ім`я користувача ОСОБА_7 , матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, повинна була розповсюджувати інформацію про те, що за грошову винагороду вона має можливість «допомогти» заінтересованим в цьому особам, перетнути державний кордон України поза визначеними державними пунктами пропуску громадян (далі «клієнт») та залишити територію України, а невстановлена особа, яка використовує аккаунт « ОСОБА_8 » ім`я користувача ОСОБА_11 , матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, в месенджері «Telegram» у свою чергу, після того як знаходився «клієнт», здійснював координацію між «клієнтом» та «перевізником» або «провідником» та інформував про вартість незаконної «послуги» у розмірі 9000 доларів США та суттєві умови її надання, а саме 6000 доларів США «перевізнику» або «провіднику», а інші 3000 доларів іншій особі після незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова. У свою чергу особа, яка використовує аккаунт « ОСОБА_10 » з абонентським номером телефону НОМЕР_1 , та інші невстановлені наразі особи, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, мали підшукувати «перевізників» та «провідників», які б за грошову винагороду сприяли у організації та подальшому переправлення через державний кордон осіб призивного віку поза пунктів пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова.
В разі згоди з такими умовами, «клієнт» повинен був зустрітись з «перевізником» або «провідником» у визначеному місці в місті Одеса та при особистій зустрічі передати грошові кошти у розмірі 6000 доларів США. Крім того під час вказаної зустрічі «клієнт» мав отримати від такої особи подальші інструкції у методиці дій та поради у подоланні перешкод, які можуть виникнути під час незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова. 
Так, у серпні 2025 року, більш точної дати не встановлено, невстановлена особа, яка використовує аккаунт « ОСОБА_10 » з абонентським номером телефону НОМЕР_1 , матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, в месенджері «Telegram» запропонувала ОСОБА_3 , якого посвятила у свій злочинний план, вступити в попередню змову з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза визначеними державними пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова, за грошову винагороду, на що останній надав свою згоду на участь у цьому, у зв`язку з чим вони розподілили між собою ролі для досягнення злочинного результату.
У свою чергу, згідно розробленого плану, ОСОБА_3 мав зустрічати громадян України призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України та надати поради, вказівки та прийняти визначену частину грошових коштів з метою створення сприятливих умов у незаконному перетині державного кордону України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова.
На виконання своєї ролі, з метою реалізації спільного злочинного плану, невстановлена особа, яка використовує аккаунт « ОСОБА_6 » ім`я користувача ОСОБА_7 , матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, протягом серпня 2025 року, перебуваючи у невстановленому місці, через месенджер «Telegram» підшукала громадянина України призовного віку ОСОБА_12 , який виявив бажання у викриті злочину.
Використовуючи месенджер «Telegram», як засіб конспіративного зв`язку, особа обліковий запис у мобільному додатку «Telegram» під аккаунтом « ОСОБА_6 » ім`я користувача ОСОБА_7 забезпечила ОСОБА_12 першочерговою інформацію щодо умов незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова, а після згоди останнього, надала контакт ОСОБА_12 особі, яка використовуючи месенджер «Telegram», як засіб конспіративного зв`язку, вказана особа обліковий запис у мобільному додатку «Telegram» під аккаунтом « ОСОБА_8 » ім`я користувача ОСОБА_11 надавала поради. У свою чергу, особа обліковий запит у мобільному додатку «Telegram» під аккаунтом « ОСОБА_10 » з абонентським номером телефону НОМЕР_1 , матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, здійснювала координацію між виконавцем злочинної діяльності, а також узгодила час і місце зустрічі ОСОБА_3 та ОСОБА_12 в м. Одеса з метою виконання попередньо розробленого плану у наданні ОСОБА_3 порад, вказівок та прийняття грошових коштів у розмірі 6000 доларів США від ОСОБА_12 
06 вересня 2025 року, близько 19:00 год., ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з іншими співучасниками злочину, на транспортному засобі марки «Volvo», сірого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_2 прибув до заздалегідь погодженого місця зустрічі, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська 42, де його очікував ОСОБА_12 , який виявив бажання у викритті злочину, з метою надання порад, вказівок та прийняття грошових коштів у обумовленому розмірі 6000 доларів США з метою створення сприятливих умов у незаконному перетині останнім державного кордону України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова.
Так, 06 вересня 2025 року близько 19:05 годин, ОСОБА_3 зустрівшись з ОСОБА_12 з метою виконання своєї ролі, став роз`яснювати, що він після передання грошових коштів маючи свого знайомого серед працівників ДПСУ повідомить йому точну дату та час можливості у здійснені «успішного» перетину державного кордону України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова. Також роз`яснив, що після незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску до Придністровського регіону Республіки Молдова йому буде надане житло та допомога у оформлені документів. Крім того, ОСОБА_3 надав перелік речей, які йому необхідно буде взяти з собою.
Після чого, з метою отримання грошових коштів ОСОБА_3 запросив ОСОБА_12 до власного автомобілю марки «Volvo», сірого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , яке було припарковано за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська 42, та наказав залишити грошові кошти в бардачку транспортного засобу, після чого був викритий співробітниками правоохоронних органів, які проводили оперативний супровід у межах контролю за вчиненням злочину.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння, порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Суд вважає, що дії обвинуваченого  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано вірно.
13 березня 2026 року було укладено угоду про визнання винуватості між обвинуваченим  ОСОБА_3  та прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12025162390000182 від 19.02.2025 року, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .
Угоди було досягнуто та укладено за участі захисника ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 , яким перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню обвинуваченого.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, на підставі ст. 69 КК України, - у виді у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері охорони недоторканості державних кордонів строком на 3 роки без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з встановленням йому іспитового строку 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, а також те, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на її затвердженні. 
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 13.03.2026 року, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника обвинуваченого.
Захисник ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду, підтвердив добровільність її складання у його присутності.
Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора та захисника обвинуваченого, доходить таких висновків.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. 
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
В даному кримінальному провадженні матеріальна шкода та потерпілі відсутні.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття, та перерахування коштів на потреби ЗСУ, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також при призначенні покарання ОСОБА_3 суд приймає до уваги характеризуючи особу обвинуваченого дані, та те що останній раніше не судимий.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 перерахував на користь держави в особі військової частини НОМЕР_3 для цілей оборони України грошові кошти у сумі 45800 гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №2.523819097.1 від 09.02.2026 року. 
Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покаранняу виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Згідно ч. 2 ст. 28 КК України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.
Відповідно до положень ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно ч. 1 ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, позбавлення державної нагороди України.
За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, на підставі ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері охорони недоторканості державних кордонів строком на 3 (три) роки без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з встановленням йому іспитового строку 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. 
Виходячи із вищевикладеного, дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12025162390000182 від 19.02.2025 року, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що вказана угода підлягає затвердженню.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Від обвинуваченого до суду надійшло клопотання про зміну відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та перерахунок коштів в повному обсязі на користь держави в особі військової частини НОМЕР_3 для цілей оборони України, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено заяви заставодавців ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , якими було внесено заставу у сумі 454200 за обвинуваченого ОСОБА_3 , про перерахування грошових коштів застави на користь держави. 
Згідно ч. 5 ст. 616 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.
У зв`язку із викладеним суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, грошові кошти внесені як застава у сумі 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок, слід перерахувати та використати на користь держави в особі військової частини НОМЕР_3 для цілей оборони України (код ЄДРПОУ: НОМЕР_9, код класифікації доходів бюджету: 25020100, Благодійні внески, гранти та дарунки, код програмної класифікації видатків (КПВК): 2101150, рахунок UA948201720313281002301005049 Установа УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва МФО:820172).
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.09.2025 року на тимчасово вилучене майно: 65 купюр номіналом 100 доларів США, з номіналом LB23277272 G, кожна які були вилучені та поміщені до сейф-пакету NPU 5502196, а також автомобіль марки «VOLVO V50», 2005 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить  ОСОБА_3 , слід скасувати. 
Крім того, сторони узгодили застосування спеціальної конфіскації відповідно до вимог ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, у зв`язку із чим, слід застосувати спеціальну конфіскацію у власність держави як засобу вчинення злочину, а саме: мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A12», IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 з карткою мобільного оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 .
Потерпілих у кримінальному провадженні немає, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. , 96-1, 96-2, 100, 124, 174, 367-371, 373, 374, 376, 468, 474, 475, 532, 615 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 березня 2026 року, укладеною між обвинуваченим ОСОБА_3  та прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12025162390000182 від 19.02.2025 року, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері охорони недоторканості державних кордонів строком на 3 (три) роки, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ч. 1, п. 1, 2, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну відносно нього запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 30 днів. 
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому обвинувачений проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Перерахувати та використати на користь держави в особі військової частини НОМЕР_3 для цілей оборони України (код ЄДРПОУ: НОМЕР_9, код класифікації доходів бюджету: 25020100, Благодійні внески, гранти та дарунки, код програмної класифікації видатків (КПВК): 2101150, рахунок UA948201720313281002301005049 Установа УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва МФО:820172), внесені як застава, грошові кошти у сумі 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень 00 (нуль) копійок. 
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.09.2025 року на тимчасово вилучене майно: 65 купюр номіналом 100 доларів США, з номіналом LB23277272 G, кожна, які були вилучені та поміщені до сейф-пакету NPU 5502196, а також автомобіль марки «VOLVO V50», 2005 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати. 
Речові докази по справі:
- 65 купюр номіналом 100 доларів США, з номіналом LB23277272 G, кожна які були вилучені та поміщені до сейф-пакету NPU 5502196 - знищити;
- автомобіль марки «VOLVO V50», 2005 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить  ОСОБА_3 , - повернути власнику.
З урахуванням наведеного, на підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, слід застосувати спеціальну конфіскацію у власність держави як засобу вчинення злочину, а саме: 
- мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A12», IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , з карткою мобільного оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя Приморського районного 
суду м. Одеси   ОСОБА_15